ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22518/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді            Ключковича В.Ю.,
суддів          Грибан І.О.,                 
                                                                                                            Беспалова О.О.,          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року (прийняте за наслідком розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження, суддя Шейко Т.І.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

                                                  В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0007540504 від 04 листопада 2019 року, №0007550504 від 04 листопада 2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 грудня 2020 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. 
В апеляційній скарзі позивач вказує, що суд неправомірно дійшов висновку, що в актах наданих ТОВ "Фаворит-СВ" послуг відсутня будь-яка інформація про конкретний час та місце надання послуг, ким та за яких обставин вони надані, оскільки в актах приймання-передачі виконаних робіт вказано «за жовтень», «за листопад» чи «за грудень», тобто вказано період виконання робіт; в договорах підряду та кошторисах до них, що укладені позивачем з ТОВ "Фаворит-СВ" чітко вказано місце виконання робіт - офісні приміщення ПрАТ «Монделіз Україна», що знаходяться за адресою м.Київ, вул. Московська/різницька, 2/32-34, в Бізнес центрі «Сенатор» на 5 поверсі, та офісні приміщення ТОВ «Кока-Кола-Україна Лімітед», що знаходяться за адресою м.Київ, вул. Спортивна площа, 1а, в бізнес центрі «Гулівер» на 18-му поверсі; щодо того, ким та за яких обставин надані послуги, то позивачем (Підрядник) з ПрАТ «Монделіз Україна»(Замовник) у 2016 році було укладено договір підряду №ТР 1600-7369 від 22.06.2016 на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт у БЦ Сенатор, та Договір підряду №ТР1600-7589 від 21.11.2016 року на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт у приміщеннях замовника за адресою м. Київ, вул.Московська/різницька, 2/32- 34, БЦ Сенатор, результат наданих робіт, кількісні і вартісні показники вказані теж в актах приймання-передачі виконаних робіт та їх розрахунок у кошторисі, а саме офісні приміщення ПрАТ «Монделіз Україна», що знаходяться за адресою м.Київ, вул.Московська/різницька, 2/32-34, в бізнес центрі «Сенатор» на 5 поверсі, та офісні приміщення ТОВ «Кока-Кола-Україна Лімітед», що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Спортивна площа, 1а, в бізнес центрі «Гулівер» на 18-му поверсі, тобто, результат виконаних робіт знаходиться саме на вказаних поверхах у приміщенням замовника.
Апелянт, також, наголошує, що до виконання замовлених позивачем робіт товариством "Фаворит-СВ" могли бути залучені інші особи на підставі цивільно-правових угод або інших угод, про що скаржнику не може бути відомо, а позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства, допущені її контрагентом.
Крім  того, позивач в апеляційній скарзі вказує, що будь яка інформація про те, що існує вирок у кримінальному провадженні №32018100010000004 щодо ТОВ «Фаворит-СВ» у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня, та податковим органом не надана. Крім того, суд першої інстанції при винесенні рішення не звернув увагу на те, що податковим органом не надано інформації та підтверджуючих документів чи уповноважував директор ТОВ «Фаворит-СВ» на підписання документів, іншу особу або на виконання будь-яких дій, від імені ТОВ «Фаворит-СВ», якщо сам директор ТОВ «Фаворит-СВ» в протоколі допиту вказав, що не причетний до підписання документів.
25.02.2021 до суду апеляційної інстанції від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду від 17.12.2020 - без змін.
У відзиві відповідач наголошує, що в актах надання послуг зазначена номенклатура наданих послуг: ремонтно-оздоблювальні та інженерні роботи офісного приміщення ПрАТ «Монделіс Україна» за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 2/32-34, БЦ «Сенатор», 5-й поверх; ремонтно-оздоблювальні та інженерні роботи офісного приміщення «Кока-Кола-Україна Лімітед» за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, БЦ «Гулівер», 18-й поверх, в той же час відсутня будь-яка інформація про конкретний час та місце надання послуг, ким та за яких обставин вони надані. З інформації, зазначеної в наданих до перевірки документах, виписаних ТОВ «Фаворит-СВ»  на адресу позивача (кошторис, акт надання послуг) не можливо встановити місце надання послуг, кількість людей, що були задіяні у вказаних роботах, результати наданих робіт, також у актах відсутні посилання на інші документи, що підтверджують виконання робіт, відсутні кількісні і вартісні показники формування вартості послуг, що не дає змогу встановити реальність наданих послуг. Крім того, на ТОВ «Фаворит-СВ» відповідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за перевіряємий період працювала 1 особа, будь-яких інших працівників за цивільно-правовими договорами до виконання вищезазначених послуг залучено не було. Також, згідно протоколу допиту гр. ОСОБА_1 (керівника ТОВ «Фаворит-СВ») в ході досудового розслідування кримінального провадження №32018100010000004 допитано як свідка, який надав показання про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності вказаного товариства.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 308   КАС України,   справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен", про що складено Акт від 02 жовтня 2019 року №109/26-15-05-04-05/37479424 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" (код 37479424) (тел.: (044) 379-36-08, e-mail: - не відомо)».
Перевіркою з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року встановлені наступні порушення: пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України від 02 жовтня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у загальній сумі 60   460 грн., в тому числі за грудень 2016 року у сумі 60   460 грн., та встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 418   549 грн., в тому числі: - жовтень 2016 року у сумі 190   333 грн.; - листопад 2016 року у сумі 192   453 грн.; - грудень 2016 року у сумі 35   763 грн.
Таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що в актах наданих ТОВ «Фаворит-СВ» послуг відсутня будь-яка інформація про конкретний час та місце надання послуг, ким та за яких обставин вони надані. З інформації, зазначеної в наданих до перевірки документах, виписаних ТОВ «Фаворит-СВ» на адресу позивача (кошторис, акт надання послуг) не можливо встановити місце надання послуг, кількість людей, що були задіяні у вказаних роботах, результати наданих робіт, відсутні кількісні і вартісні показники формування вартості послуг, що не дає змогу встановити реальність наданих послуг. Згідно з поданим до органів доходів і зборів звітом  про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Форма Д4) на ТОВ «Фаворит-СВ» за перевіряємий період працювала 1 особа, будь-яких інших працівників за цивільно-правовими договорами до виконання вищезазначених послуг залучено не було. За податковою інформацією ТОВ «Фаворит-СВ» за податковою адресою не перебуває і повідомлень щодо зміни адреси до податкового органу не подано. Крім того, першим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32018100010000004, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.205 Кримінального кодексу України. Згідно протоколу допиту громадянина ОСОБА_1 як свідка, керівника ТОВ «Фаворит-СВ», останній повідомив про свою непричетність до господарської діяльності ввіреного йому товариства.
Таким чином контролюючий орган вважав первинні документи щодо господарських операцій між позивачем та  ТОВ «Фаворит-СВ» такими, що містять ознаки фальшування.
На підставі Акту перевірки від 02 жовтня 2019 року №109/26-15-05-04-05/37479424 Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від 04 листопада 2019 року №0007550504 за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 523   186 грн., та податкове повідомлення-рішення від 04 листопада 2019 року №0007540504 на суму 60   460 грн.
Вважаючи протиправними такі податкові повідомлення-рішення товариство з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" звернулося з даним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  що оскільки керівник ТОВ «Фаворит-СВ» заперечував свою причетність до здійснення господарської діяльності цього товариства, не укладав і не підписував жодних документів та не уповноважував на такі дії будь-кого, та що реальність та можливість вчинення господарських операцій у ТОВ «Фаворит-СВ» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований у паперовому вигляді, у позивача не було підстав для податкового обліку операцій з ТОВ «Фаворит-СВ».
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
У відповідності зі статтею 198 ПК України:
- право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
- датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку (пункт 198.2);
- податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (пункт 198.3);
- не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (пункт 198.6).
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України, згідно з положеннями якої:
- сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. (пункт 200.1);
- при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (пункт 200.2).
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для віднесення відповідних сум до складу ПДВ. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.
Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.
Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.
У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.
За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №813/6835/14, постанові від 10 квітня 2020 року у справі №826/24764/15.
В даному випадку, згідно зі змісту Акту перевірки підставою для висновку про заниження податку на додану вартість та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, стала інформація по контрагенту позивача - ТОВ "Фаворит-СВ", що дало підстави контролюючому органу зробити висновок про нереальність господарських операцій.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Денза Констракшен" та ПрАТ «Монделіз Україна» у 2016 році було укладено ряд договорів, зокрема, договір підряду №ТР1600-7369 від 22 червня 2016 року на виконання підрядних робіт, а саме ремонтно-оздоблювальних робіт у БЦ Сенатор, договір №ТР1600-7589 від 21 листопада 2016 року на виконання робіт у приміщеннях замовника за адресою: м. Київ, вул. Московська/Різницька, 2/32-34, БЦ Сенатор.
Згідно пункту 2.1 Договору підряду №ТР1600-7369 від 22 червня 2016 року Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконання Робіт на Об`єкті власними і/або з залученням інших організацій (далі - Субпідрядники) згідно Додатків до Договору (Кошторис ремонтно-оздоблювальних робіт).
Згідно пункту 3.1 Договору №ТР1600-7589 від 21 листопада 2016 року зазначено, що Виконавець може укладати договори субпідряду та інші договори на виконання Даного Договору, при цьому Виконавець залишається відповідальним за роботи, виконані третіми сторонами як за свої власні та несе відповідальність.
Отже, підряднику надано право залучати до виконання робіт інші організації субпідрядники.
Скориставшись таким правом позивач до виконання робіт залучив субпідрядників, зокрема товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворит-СВ» на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт в приміщеннях Замовника.
На підтвердження виконання робіт надані акти приймання-передачі виконаних робіт.
В подальшому, як вказує позивач, вище вказані підрядні роботи ТОВ "Денза Констракшен" передало, а ПрАТ «Монделіз Україна» прийняло згідно Акту приймання передачі виконаних робіт №1 від 20 грудня 2016 року на суму 288   172,10 грн., Акту №1 прийому передачі виконаних підрядних робіт від 10 серпня 2016 року на суму 6   740   301,02 грн., Акту прийому-передачі виконаних підрядних робіт від 17 жовтня 2016 року на суму 9   334 158,82 грн.
В свою чергу, ПрАТ «Монделіз Україна» оплатило виконані підрядні роботи.
Крім того, ТОВ "Денза Констракшен" було укладено з ТОВ «Кока-Кола-Україна Лімітед» договір №15092016 від 30 вересня 2016 року на виконання ремонтно-оздоблювальних та інженерних робіт на Об`єкті, офісних приміщеннях, що знаходяться за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А.
Згідно з умовами вказаного договору також Підряднику надано право у випадку отримання згоди Замовника на залучення третіх осіб для виконання робіт.
Скориставшись таким правом позивач до виконання робіт залучив товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворит-СВ» для виконання ремонтно-оздоблювальних робіт.
На підтвердження виконання робіт надані акти приймання-передачі виконаних робіт.
В подальшому, вказані роботи ТОВ "Денза Констракшен" передало, а ТОВ «Кока-Кола-Україна Лімітед» прийняло згідно Актів приймання-передачі №1 ремонтно-оздоблювальних та інженерних робіт від 01 грудня 2016 року на суму 7 176 288,62 грн, №5 від 27 грудня 2016 року на суму 59 761,26 грн. та оплати ці роботи.
Отже, на думку позивача, ним правомірно задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року всього на суму 5   383   089 грн., а саме за жовтень 2016 року - 2 258 614 грн., за листопад 2016 року - 1 711 935 грн., за грудень 2016 року - 1 412   540 грн., зокрема по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаворит-СВ» всього у сумі 479   009 грн., в т.ч. за жовтень - 2016 року - 190   333 грн., за листопад 2016 року - 192   453 грн., за грудень 2016 року - 96   223 грн., оскільки виконання робіт підтверджено відповідними первинними документами.
Однак, за наслідком проведення перевірки податковим органом зроблено висновки про нереальність таких операцій позивача з ТОВ «Фаворит-СВ», оскільки:
- в актах наданих ТОВ «Фаворит-СВ» послуг відсутня будь-яка інформація про конкретний час та місце надання послуг, ким та за яких обставин вони надані;
- з інформації, зазначеної в наданих до перевірки документах, виписаних ТОВ «Фаворит-СВ» на адресу позивача (кошторис, акт надання послуг) не можливо встановити місце надання послуг, кількість людей, що були задіяні у вказаних роботах, результати наданих робіт, відсутні кількісні і вартісні показники формування вартості послуг, що не дає змогу встановити реальність наданих послуг;
- згідно з поданим до органів доходів і зборів звітом  про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Форма Д4) на ТОВ «Фаворит-СВ» за перевіряємий період працювала 1 особа, будь-яких інших працівників за цивільно-правовими договорами до виконання вищезазначених послуг залучено не було;
- за податковою інформацією ТОВ «Фаворит-СВ» за податковою адресою не перебуває і повідомлень щодо зміни адреси до податкового органу не подано;
- першим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32018100010000004, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.205 Кримінального кодексу України. Згідно протоколу допиту громадянина ОСОБА_1 як свідка, керівника ТОВ «Фаворит-СВ», останній повідомив про свою непричетність до господарської діяльності ввіреного йому товариства.
Тобто, нереальність здійснених господарських операцій контролюючий орган доводить через дослідження діяльності контрагента позивача - ТОВ «Фаворит-СВ», яка носить, на думку відповідача, фіктивний характер.
Колегія суддів в даному випадку зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №820/4729/16 (№К/9901/55978/18) зазначив, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що акти прийому-передачі виконаних підрядних робіт, акти приймання-передачі ремонтно-оздоблювальних робіт та інженерних робіт, які містяться в матеріалах справи, не містять усіх обов`язкових реквізитів, зокрема, в таких не розшифровано зміст та обсяг отриманих послуг (коли саме, в які дні, в який період отримано послуги, їх економічне обґрунтування та доцільність, чим обґрунтована вартість таких послуг). Такі документи не містять вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій - не зазначено хто саме виконував ремонтно-оздоблювальні роботи приміщень, хто здійснював контроль чи перевірку таких осіб, допуск до приміщень, у яких здійснювалися ремонтні роботи, тощо, крім того, згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів чисельність працюючих за на ТОВ «Фаворит-СВ» за перевіряємий період працювала 1 особа, а будь-які інші договори, за якими залучались особи до виконання вказаних робіт надано не було (цивільно-правові угоди, тощо).
Крім того, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен", зокрема: Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Разом з тим, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності, зокрема: ТОВ «Фаворит-СВ»: Код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
  У перевіряємому періоді загальна чисельність працюючих у ТОВ "Денза Констракшен" складала 24 особи. А згідно з поданим до органів доходів і зборів звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Форма Д4) на ТОВ «Фаворит-СВ» за перевіряємий період працювала 1 особа. 
З наведеного можливо дійти висновку, що, враховуючи предмет укладених позивачем із ПрАТ «МонделізУкраїна» та ТОВ «Кока-Кола-Україна Лімітед» договорів, ТОВ "Денза Констракшен", з огляду на вид діяльності підприємства, мало можливість виконати відповідні роботи самостійно, без залучення ТОВ «Фаворит-СВ».
Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що позивачем жодним чином ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не розкрито ні зміст, ні обсяг таких послуг, ні ким такі послуги безпосередньо надавалися (прізвища, ім`я та по-батькові спеціалістів), а відтак у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати реальним надання спірних послуг контрагентом позивачу, з урахуванням того, що ТОВ "Денза Констракшен" мало можливість виконати відповідні роботи самостійно.
Також, суд враховує, що, першим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32018100010000004, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.205 Кримінального кодексу України, і згідно протоколу допиту громадянина ОСОБА_1 (керівника ТОВ «Фаворит-СВ») як свідка, останній повідомив про свою непричетність до господарської діяльності ввіреного йому товариства (а.с.156-161, т.1).
Так, громадянин ОСОБА_1 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, зокрема передбачену статтею 384 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве показання), повідомив, що підписував установчі та реєстраційні документи ТОВ «Фаворит-СВ», однак не формував та не подавав до контролюючих органів податкової та бухгалтерської звітності, договорів від імені ТОВ «Фаворит-СВ» не укладав. Як службова особа ТОВ «Фаворит-СВ» не підписував жодних фінансово-господарських документів, не підписував договорів з іншими підприємствами про купівлю-продаж товарно-матеріальних цінностей, виконаних робіт, надання послуг та не уповноважував нікого від свого імені. Про фактичне місцезнаходження ТОВ «Фаворит-СВ» та в яких Державних податкових інспекціях перебуває на обліку ТОВ «Фаворит-СВ» - йому (свідку) не відомо. Довіреностей та наказів як службова особа ТОВ «Фаворит-СВ» на вчинення будь-яких дій від свого імені не видавав.
На запитання слідчого чи знайома назва підприємств, перерахованих нижче (ряд підприємств наведено, у тому числі ТОВ "Денза Констракшен", а.с.162, т.1) свідок повідомив, що вказані підприємства та їх службові особи йому не відомі. Будь-яких фінансово-господарських документів по взаємовідносинам з цими підприємствами (у тому числі ТОВ "Денза Констракшен") він не підписував. Постачання та придбання товарів/робіт/послуг товариствам, зокрема ТОВ "Денза Констракшен" не здійснював та нікого не уповноважував на вчинення таких дій.
Господарські операції з ТОВ «Фаворит-СВ», за наслідками яких позивачем сформовано податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, що виписані та підписані саме директором такого підприємства - ОСОБА_1 , тобто особою, яка заперечує здійснення фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства, а отже, такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою, та, як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт надання послуг, що, в свою чергу, підтверджує те, що дії позивача не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій.
Колегія суддів враховує, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.
Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2020 року у справі №826/9925/14 та від 22 грудня 2020 року  у справі №826/12011/18.
Разом з цим, та обставина, що контрагент позивача на момент здійснення спірних господарських операцій був зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не дає підстав вважати, що вони мали на меті настання реальних правових наслідків.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №2а-0870/8581/11), та наявність таких податкових накладних жодним чином не спростовує твердження контролюючого органу щодо безтоварності спірних господарських операцій.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що не підтверджено відповідними документами наявність у ТОВ «Фаворит-СВ» основних засобів, трудових ресурсів, необхідних для здійснення саме таких господарських операцій, не надано документів, які б фактично підтверджували надання саме цим товариством наведених послуг, а саме: звітів про надання послуг, калькуляцій із зазначенням витрат та ресурсів, часу, обсягів, виду наданих послуг, завірених особами, які їх надавали та інших документів, підтверджуючих реальність здійснення задекларованих робіт.
Суд апеляційної інстанції, зважаючи на вищевикладене, зазначає, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених як підприємством так і контролюючим органом, колегія суддів приходить до висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, податковий орган довів факт необґрунтованості отриманої платником податку податкової вигоди за наслідками господарських операцій з ТОВ «Фаворит-СВ», оскільки за спірними операціями оформлювалися лише окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість реального здійснення господарських операцій та правомірність формування сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами реальність господарських взаємовідносин із ТОВ «Фаворит-СВ», а висновки контролюючого органу про те, що такі взаємовідносини не мали реального характеру є обґрунтованими.
Наведена правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 у справі №826/1374/16, від 28.02.2019 у справі №826/10838/15, від 11.09.2018 у справі №806/1454/15.
Відтак, спірні податкові повідомлення-рішення є правомірним, а відтак, не підлягать скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Денза Констракшен" залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                              В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                         І.О. Грибан

                                                                                                       О.О. Беспалов