ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 р.	Справа № 520/4326/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 02.06.20 року по справі № 520/4326/2020
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Департаменту патрульної поліції Національної поліції України      третя особа         Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області, у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 до червня 2017 (включно);
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 до червня 2017 (включно);
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 доплат за службу в нічний час у листопаді 2015 року - 48 годин, грудні 2015 року - 64 години, січні 2016 року - 64 годин, лютому 2016 року - 32 години, березні 2016 року  - 64 години, квітні 2016 року - 56 годин, травні 2016 - 64 години, червні 2016 року - 32 години, липні 2016 року - 8 годин, жовтні 2016 року - 64 години, листопаді 2016 року - 64 години, грудні 2016 року - 16 годин; січні 2017 року - 64 години, лютому 2017 року -32 години, березні 2017 року - 64 години, квітні 2017 року -  40 годин, травні 2017 року - 40 годин, червні 2017 року-16 годин;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплат за службу в нічний  у листопаді 2015 року - 48 годин, грудні 2015 року - 64 години, січні 2016 року - 64 годин, лютому 2016 року - 32 години, березні 2016 року  - 64 години, квітні 2016 року - 56 годин, травні 2016 - 64 години, червні 2016 року - 32 години, липні 2016 року - 8 годин, жовтні 2016 року - 64 години, листопаді 2016 року - 64 години, грудні 2016 року - 16 годин; січні 2017 року -64 години, лютому 2017 року - 32 години, березні 2017 року - 64 години, квітні 2017 року -  40 годин, травні 2017 року - 40 годин, червні 2017 року-16 годин.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, відповідачем  подано апеляційну скаргу, в якій він просить  скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач зазначає, що від початку функціонування Національної поліції України з 07.11.2015 до 18.10.2017 індексація виплат заробітної плати поліцейським не проводилась через відсутність змін у порядку проведення індексації грошових доходів населення. Також відповідач зазначив, що визначений пунктом 11 розділу І Порядку № 260 трирічний строк, який передував зверненню позивача щодо виплати індексації, нарахування та виплати за нічний період несення служби з дня виникнення права на їх отримання, відліковується з 01.04.2017, а тому позивач не має права на виплату грошового забезпечення, в період з 07.11.2015 до 31.03.2017 взагалі, у зв`язку із запізненням за одержанням невиплаченого грошового забезпечення.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 09.06.2017 перебував на посаді командира роти №8 батальйону № 2  управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
Управління патрульної поліції в Харківській області не є самостійною юридичною особою та є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ: 40108646).
Позивач звернувся із запитом до відповідача щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке отримував командир роти № 8 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 щомісяця, за час проходження служби на вказаній посаді.
Листом Департаменту патрульної поліції від 06.03.2020 №214зі/41/5/05-2019 позивачу було надано відомості щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по червень 2019 року.
При дослідженні вказаних відомостей стало відомо про відсутність нарахування та виплати грошового забезпечення, передбаченого ч.5 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» (індексації грошового забезпечення) за період проходження служби на посаді командира роти №8 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за період з листопада 2015 року по червень 2019 року.
Також, позивач звернувся до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з проханням надати інформацію щодо кількості нічних чергувань командира роти № 8 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 09.06.2017.
З відповіді управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 71зі/41/14/01-2020 від 10.03.2020 судом встановлено, що кількість відпрацьованих годин позивачем у нічний час становить: 2015 рік: листопад - 48 годин, грудень - 64 години; 2016 рік: січень - 64 години, лютий -32 години, березень - 64 години. квітень - 56 годин, травень 64 години, червень - 32 години, липень - 8 годин, жовтень - 64 години, листопад - 64 години, грудень - 16 годин; 2017: січень - 48 годин, лютий - 32 години, березень - 64 години, квітень - 40 годин, травень 40 годин, червень 16 годин.
Згідно з відповіддю Департаменту патрульної поліції від 06.03.2020 № 214зі/41/5/05-2019 відповідач не здійснював позивачу нарахування та виплату доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Позивач, не погоджуючись з невиплатою та не нарахуванням йому сум індексації грошового забезпечення, а також не здійсненням доплат за службу в нічній час,  звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що  відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, під час розгляду справи у заявах по суті справи не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Вказаний порядок регулюється Законом України від  03.07.1991 №  1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII), який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно зі ст. 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що безпосередньо законом визначено, що грошове забезпечення, є грошовим доходом громадян, одержане ними в гривнях на території України і не має разового характеру, отже підлягає індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від  17.03.2003р. № 1078 (далі Порядком № 1078)
Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 (в редакції до 24.10.2017) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 внесено зміни до вказаного порядку та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Таким чином, невключення поліцейських до переліку категорій осіб яким здійснюється індексація грошового забезпечення, в спірний період, стало підставою для не проведення індексації позивача.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Стаття 94 Закону України "Про Національну поліцію" у спірному періоді була чинною, не конституційною не визнавалася.
В силу положень ч.2 ст. 8 Закону № 1282-XII за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень.
Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що право на індексацію доходів позивача передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України  "Про індексацію грошових доходів населення", а отже відповідачем допущена  протиправна бездіяльність  при не здійсненні індексації доходів позивача в спірний період.
Доводи апелянта про не зазначення в Порядку № 1078 поліцейських до осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не є підставою для невиплати  індексації грошового забезпечення позивача, передбаченої Законами України.
Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів також враховує  рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013, в якому зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.
В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 по червень 2017, що свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідач, не здійснивши нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення, діяв всупереч Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"та Порядку № 1078.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним захистом прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по червень 2017 року.
Щодо позовних вимог про визнання  протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу доплати за службу в нічній час та зобов`язання здійснити відповідні виплати, судова колегія зазначає наступне.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 п. 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських був затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260).
Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби  в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу  в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Судом встановлено, а саме з відповіді управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 71 зі/41/14/01-2020 від 10.03.2020, що кількість відпрацьованих годин позивачем у нічний час становить: 2015 рік: листопад - 48 годин, грудень - 64 години; 2016 рік: січень - 64 години, лютий -32 години, березень - 64 години. квітень - 56 годин, травень 64 години, червень - 32 години, липень - 8 годин, жовтень - 64 години, листопад - 64 години, грудень - 16 годин; 2017: січень - 48 годин, лютий - 32 години, березень - 64 години, квітень - 40 годин, травень 40 годин, червень 16 годин.
Згідно з відповіддю Департаменту патрульної поліції від 06.03.2020 № 214зі/41/5/05-2019 відповідач не здійснював позивачу нарахування та виплату доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Підставою для нарахування таких доплат є отримані від управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції довідки обліку несення поліцейськими служби у нічній час за формою, визначеною у додатку 1 Порядку умов та виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України від 06.04.2016 №260.
Колегія суддів зазначає, що  відповідачем не зазначено будь-яких обставин, які слугували підставою для ненарахування та невиплати доплат за службу в нічний час у спірні періоди.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу доплат за службу в нічний час у листопаді 2015 року- 48 годин, грудні 2015 року - 64 години, січні 2016 року - 64 годин, лютому 2016 року - 32 години, березні 2016 року  - 64 години, квітні 2016 року - 56 годин, травні 2016 - 64 години, червні 2016 року - 32 години, липні 2016 року - 8 годин, жовтні 2016 року - 64 години, листопаді 2016 року - 64 години, грудні 2016 року - 16 годин; січні 2017 року - 64 години, лютому 2017 року -32 години, березні 2017 року - 64 години, квітні 2017 року -  40 годин, травні 2017 року - 40 годин, червні 2017 року-16 годин
Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є саме зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 до червня 2017 (включно), а також доплат за службу в нічний  у листопаді 2015 року - 48 годин, грудні 2015 року - 64 години, січні 2016 року - 64 годин, лютому 2016 року - 32 години, березні 2016 року  - 64 години, квітні 2016 року - 56 годин, травні 2016 - 64 години, червні 2016 року - 32 години, липні 2016 року - 8 годин, жовтні 2016 року - 64 години, листопаді 2016 року - 64 години, грудні 2016 року - 16 годин; січні 2017 року - 64 години, лютому 2017 року - 32 години, березні 2017 року - 64 години, квітні 2017 року -  40 годин, травні 2017 року - 40 годин, червні 2017 року-16 годин.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року по справі №520/4326/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року по справі № 520/4326/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  21.01.2021 року