ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/335/21 Справа № 205/9677/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Цезаревої М.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       за участю:
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
       адвоката Цезаревої М.І.

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 31 жовтня 2020 року приблизно о 21:00 год. у м. Дніпро на вул. Новопокровська, в районі будинку №38а, керував автомобілем «BMW 525» д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений зі згоди останнього, у медичному закладі. Згідно висновку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, висновок №5059 від 27.11.2020 року ОСОБА_1 31 жовтня 2020 року о 22-57 години перебував у стані алкогольного сп`яніння.
       Своїми діями водій ОСОБА_1  порушив п.2.9(а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Цезарева М.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Вказує, що з матеріалів справи неможливо зробити висновок про точний час імовірного вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Вважає, що докази, які містяться в адміністративній справі не підтверджують беззаперечне скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому всі сумніви мають бути використані на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку ОСОБА_1 , та його адвоката Цезаревої М.І., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118293 від 27.11.2020 року, висновком КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, №5059 від 27.11.2020 року, рапортом інспектора УПП від 27.11.2020 року, відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції.
Сукупність вищевказаних доказів, засвідчують знаходження  ОСОБА_1  у стані алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості  ОСОБА_1  визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта про те, що суд не повній мірі дослідив всі обставини справи та не врахував його пояснення з приводу обставин справи, спростовуються наявними в матеріалах доказами. 
Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на її ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що  ОСОБА_1  дійсно порушив п. 2.5 ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу адвоката Цезаревої М.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко