ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 530/1654/16-ц
провадження № 61-25869св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., 
Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне підприємство «Агроекологія»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року, прийняту суддею Триголовим В. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним.
В обґрунтування позову зазначав, що у 2001 році він уклав з ПП «Агроекологія» договір оренди земельної ділянки площею 4,94 га, розташованої на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області строком на 6 років.
У 2008 році позивач дізнався, що укладений ним договір оренди земельної ділянки продовжено. Нового примірника договору чи додаткової угоди до договору оренди землі відповідач йому не надав, тому позивач вважав, що договір продовжено на той самий строк, тобто на 6 років, і на тих самих умовах, та не заперечував проти цього. На початку 2015 року йому надано екземпляр договору оренди землі від 15 січня 2008 року, ознайомившись з текстом якого позивач дізнався, що строк його дії - 25 років.
Позивач вказував, що даний договір він не підписував. Із заявою про підроблення договору оренди землі ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського відділення поліції Полтавської області. Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12016170170000318 від 9 серпня 2016 року проведено криміналістичну почеркознавчу експертизу та складено висновок № 1574 від 29 серпня 2016 року. Вказаним висновком підтверджено, що підпис орендодавця у договорі оренди землі від 15 січня 2008 року вчинений не ОСОБА_1 .
За таких обставин просив суд визнати недійсним договір оренди землі 
від 15 січня 2008 року, укладений від його імені з ПП «Агроекологія» та зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії Державного підприємства «Центру ДЗК при Держкомземі України» 3 липня 2008 року за № 040855500265.
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 грудня 
2017 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття 
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 лютого 
2018 року у задоволенні заяви представника відповідача ПП «Агроекологія» Мельникова Д. О. від 10 січня 2018 року про роз`яснення судового рішення відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року не є судовим рішенням, яке підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.
На ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 16 лютого 
2018 року про відмову в задоволенні заяви від 10 січня 2018 року про роз`яснення судового рішення ПП «Агроекологія» подано апеляційну скаргу, яка підписана Мельниковим Д. О., що діє на підставі довіреності від 29 грудня 
2017 року.
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року апеляційна скарга представника ПП «Агроекологія» Мельникова Д. О. повернута заявнику.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що справа за позовом ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним не є малозначною. При цьому на підтвердження повноважень на подання апеляційної скарги представник ПП «Агроекологія» Мельников Д. О. надав копію довіреності 
від 29 грудня 2017 року, у якій відсутні відомості про те, що він є адвокатом. Інших доказів на підтвердження повноважень на представництво 
ПП «Агроекологія» Мельников Д. О. до суду апеляційної інстанції не надав.
Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнені доводи особи, яка їх подала
У серпні 2018 року ПП «Агроекологія» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2018 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.
Касаційна скарга мотивована помилковістю висновку суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з підстав непідписання її уповноваженою особою, оскільки апеляційну скаргу підписав генеральний директор 
ПП «Агроекологія» Лук`яненко Г. В., який діяв у порядку самопредставництва юридичної особи. Вказав, що інформація про повноваження Лук`яненка Г. В. на підписання від імені товариства документів міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2018 року здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону 
від 3 жовтня 2017 року № 2147?VIII, що діяла до 8 лютого 2020 року.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України у редакції Закону України 
від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України у тій же редакції під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення (частина третя статті 401 ЦПК України).
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України (тут і надалі в редакції Кодексу, чинній на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
Встановлено, що подана апеляційна скарга підписана від імені 
ПП «Агроекологія» - Мельниковим Д. О., який надав копію довіреності 
від 29 грудня 2017 року на підтвердження своїх повноважень.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України вказано, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 
пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018 року.
Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Провадження у цій справі відкрито ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
Враховуючи те, що провадження у вказаній справі розпочато після 30 вересня 2016 року, представництво сторін у суді апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатами.
Категорія справи відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України не є такою, представництво у якій допускається на підставі довіреності.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Апеляційна скарга подана Мельниковим Д. О. від імені ПП «Агроекологія» як представником за довіреністю, при цьому до апеляційної скарги не додано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що Мельников Д. О. здійснює адвокатську діяльність та уповноважений представляти інтереси заявника як адвокат.
У Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про Мельникова Д. О. як адвоката відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що апеляційна скарга, подана Мельниковим Д. О. від імені 
ПП «Агроекологія» як представником за довіреністю, підлягає поверненню особі, яка її подала, у відповідності до вимог статті 357 ЦПК України.
Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (статті 185, 357 ЦПК України).
Таких висновків в аналогічних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 530/1655/16-ц (провадження № 61-37000св18) та від 17 березня 2020 року у справі № 530/1720/16-ц (провадження № 61-40149св18).
Доводи касаційної скарги про те, що на виконання приписів процесуального закону апеляційна скарга ПП «Агроекологія» підписана генеральним директором Лук`яненком Г. В., повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься в матеріалах справи, спростовуються матеріалами справи, в тому числі і змістом апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої 
статті 401 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час подання касаційної скарги, є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали апеляційного суду без змін.
Щодо поданих заяв
У серпні 2020 року ПП «Агроекологія» подало до Верховного Суду заяви про закриття провадження у справі.
Заяви мотивовані тим, що 11 серпня 2020 року ОСОБА_1 відмовився від позовної заяви до ПП «Агроекологія» про визнання правочину недійсним. Просило задовольнити заяву ОСОБА_1 про відмову від позову, а провадження у справі закрити.
Частиною другою статті 49 ЦПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша статті 206 ЦПК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 206 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Касаційний суд не вбачає правових підстав для задоволення заяв 
ПП «Агроекологія» про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, оскільки відповідно до частини другої статті 49 і 
частини першої статті 206 ЦПК України правом відмовитися від позову наділений виключно позивач, який із відповідною заявою до суду касаційної інстанції не звертався.
Також не підлягають задоволенню подані до Верховного Суду у серпні 2020 року заяви ПП «Агроекологія» про відкликання касаційних скарг на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2019 року (оскільки зазначена ухвала не є предметом касаційного перегляду у цій справі) і на постанову апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року (оскільки касаційну скаргу ПП «Агроекологія» на вказане судове рішення визнано неподаною та повернуто ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2018 року).
Щодо судових витрат
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 409, 401 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час подання касаційної скарги, статтею 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Відмовити Приватному підприємству «Агроекологія» у задоволенні заяв про закриття провадження у справі та відкликання касаційних скарг.
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року на залишити без задоволення.
Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. О. Карпенко В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук