ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 лютого 2021 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №591/6133/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/284/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Клименко А.Я. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, - 

ВСТАНОВИВ:
05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 09 жовтня 2020 року позовну заяву залишив без руху.
Запропонував позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути вказані недоліки.
13 жовтня 2020 року судовий збір сплачено та наявне підтвердження про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 18,19).
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 16 жовтня 2020 року відкрив провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 14 грудня 2020 року о 09 год. 00 хв.
17 листопада 2020 року від позивачки надійшла заява про залишення позову без розгляду, в якій посилалась на те, що з повідомлення відповідача їй стало відомо про розірвання між ними шлюбу у 2013 році, що підтверджується рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/116/13 (а.с. 28). Крім того, просила вирішити питання про повернення їй судового збору з державного бюджету в розмірі 840 грн 80 коп. як помилково сплаченого (а.с. 27).
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 14 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишив без розгляду.
28 грудня 2020 року від позивачки надійшла заява, в якій просила повернути їй судовий збір як помилково сплачений (а.с. 33).
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 30 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовив. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про повернення їй судового збору з державного бюджету в розмірі 840 грн 80 коп.
Свої вимоги мотивує тим, що відмовляючи їй в задоволенні заяви, суд послався на п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», який вважає невірно розтлумачений судом.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2020 року позивачка подала до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з чим суд ухвалою від 14 грудня 2020 року позовну заяву залишив без розгляду.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України відповідно до якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
З матеріалів справи також вбачається, що 28 грудня 2020 року позивачка звернулась до суду із заявою про повернення судового збору як помилково сплаченого.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що сплачена сума судового збору поверненню не підлягає, оскільки позовну заяву залишено без розгляду за клопотанням позивача. Також суд зазначив, що судовий збір позивачкою було сплачено не помилково, як вона зазначає у своїй заяві, а відповідно до ухвали суду про залишення позову без руху за подачу позовної заяви до суду.
Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Аналіз вказаної норми матеріальної права дає підстави зробити висновок, що судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі залишення заяви без розгляду за винятком випадків, коли вона залишена судом без розгляду на підставі поданої заяви чи клопотання такої особи.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення позивачці, сплаченого нею за подання позовної заяви судового збору, є правильним. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                 Т.А. Левченко 

Судді :                                          О.Ю. Кононенко

О.І. Собина