Дата документу  Справа № 335/6647/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 33/807/21/21                                                 Головуючий в 1-й інстанції – Рибалко Н.І.
Єдиний унікальний № 335/6647/20                                         Доповідач в 2-й інстанції – Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП        

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року                                                        місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Погрібної С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року, 

в с т а н о в и в:
постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень. 

Згідно постановою суду, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №292058 встановлено, що 02.08.2020 року о 19-36 год. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Кам`яногорська, б.11, водій ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Mazda 323 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер» 6820 та у медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 28.10.2020. Пропуск строку обґрунтовує тим, що апеляційна скарга адвоката Погрібної С.О. не була прийнята в зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги. 
Вважає, що постановою суду ОСОБА_1 було безпідставно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, без додержання засад судочинства, в зв`язку з чим просить апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у визнанні ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що до даної справи було надано лише покази двох свідків із сторони працівників поліції, які були залученні лише на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також копії відеозаписів, належність та допустимість яких ставиться під сумнів з врахуванням того, що судом не досліджувалися оригінали записів та пристрій, яким були зроблені такі записи. 
Окрім того, апелянт зазначає, що працівники поліції в супереч вимогам КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 права особи, яка притягається до відповідальності. 

Заслухавши в судовому засіданні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені ОСОБА_1 у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.
Щодо вимог апеляційної скарги по суті.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Зі змісту ст.283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 02.08.2020 року серії ДПР18 №292058, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, в якому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, що згідно ч.1 ст.130 КУпАП є самостійним складом правопорушення (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду: огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 02.08.2020 року надано вказане направлення до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, оскільки у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Однак огляд не проводився (а.с.4); поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні; відеозаписом події (а.с.9).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.08.2020 серії ДПР18 №292058, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції відповідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевірив у відповідності до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 , транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Твердження апелянта  ОСОБА_1  та його захисника, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 , викладеними в протоколі від 02.08.2020 серії ДПР18 №292058, відеозаписом події, яка відбулась 02.08.2020.
Доводи апеляційної скарги, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є неналежним доказом, є необґрунтованими. Вважаю, що вказаний відеозапис не суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026 та вимогам ст.40 Закону України «Про національну поліцію».
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наявні в матеріалах справи докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції не надано.
Вина ОСОБА_1  у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.
Інших підстав, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1  під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина  ОСОБА_1  у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                        Ю.О. Гріпас