П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/2023/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
19 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року  (ухвалене  в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській  області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського  окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказала, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що виплату за постановою Народицького районного суду Житомирської області від 08.07.2011 року по справі №2-а-1906/11 позивач отримала ще 18.08.2017, тобто про порушення своїх прав позивач могла дізнатись з моменту отримання донарахованої пенсії, а до суду звернулась лише в лютому 2020 року, що свідчить про пропуск позивачем встановленого шестимісячного строку для звернення до суду.
Серед іншого, відповідач зазначив, що бюджетом ПФУ не передбачено виплату компенсації втрати частини доходів громадян і тому кошти, нараховані позивачці на виконання рішення Народицького районного суду Житомирської області, були виплачені у порядку черговості, що свідчить, про відсутність порушення строків виплати сум перерахованої пенсії.
Позивач своїм правом, передбаченим ст.300,304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09 грудня 2020 року, з урахуванням ст.306, ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що постановою Народицького районного суду Житомирської області від 08.07.2011 у справі №2-а-1906/11, залишеною без змін ухвалою Житомирською апеляційного адміністративного суду від 16.03.2012, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, (ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") за період з 14.12.2010 року по 31.05 2011 року  в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених Законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік" щомісяця. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю (ст.51 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") за період з 14.12.2010 року по 31.05.2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили  працездатність, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісяця. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі виконати постанову негайно.
На виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 08.07.2011 у справі № 2-а-1906/11, відповідач здійснив виплату позивачу щомісячних підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення та провів перерахунок пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та пенсії по інвалідності, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою (ст.39, ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") за період з 14.12.2010 по 31.05.2011 в сумі 16392,03 грн. лише 18.08.2017, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.4).
Позивач, вважаючи, що вищезазначені кошти були виплачені з порушенням строків її виплати, звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії.
Листом від 07.02.2020 № 132-57/М-02/8-0600/20 (а.с. 10) відповідач повідомив ОСОБА_1 , що виплата заборгованих коштів, нарахованих на виконання судових рішень, які ухвалено до 01.01.2013, органами ПФУ не проводилась, тому компенсація за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати не нараховується.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення встановленого строку виплати щомісячної доплати пенсії, а тому у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходу (пенсії) за спірний період.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Статтями 1,2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІсума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Згідно з п.1 Порядку №159 закріплено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до п.2 Порядку №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
За змістом п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Як передбачено п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що пенсія є доходом громадянина, яка не носить разового характеру навіть у випадку її присудження за рішенням суду, а основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж відбувся, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.
Судом встановлено, що виплата позивачу щомісячних доплата до пенсії, додаткової пенсії, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 14.12.2010 по 31.05.2011 відбулась на виконання судового рішення лише 18.08.2017, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що пенсійним органом допущено порушення встановленого строку виплати пенсії. Таким чином, несвоєчасна виплата відповідних сум відбулась з вини органу, що призначає та виплачує пенсію.
З огляду на те, що вказані кошти нараховані в результаті донарахованої частини пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а відтак у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходу (пенсії) за спірний період, тому виплата вчасно не виплаченої пенсії проводиться з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів.
Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 24.01.2019 у справі № 159/1615/17 від 15.04.2019 у справі № 727/7818/16-а.
Крім того, щодо строку звернення до суду з відповідним позовом, слід зазначити, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини 2статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно протиправності дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
Серед іншого, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду здійснюється у відповідності до Порядку №845, яким передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів у межах наявних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань судом до уваги не приймається.
Наведене узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні від 08.11.2005 року в справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання свої зобов`язань.
Судова колегія зазначає, що розрахунок сум виплат, які мають бути здійснені позивачу, в тому числі і як компенсація втрати частини грошових доходів, є виключною компетенцією відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.