Постанова 
Іменем України                                  
 
17 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 459/1039/16-ц
 
провадження № 61-17077св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - міський голова м. Червонограда Львівської області Залівський Андрій Іванович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року у складі судді Рудакова Д. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Савуляка Р. В., Шандри М. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий рух справи та зміст вимог заяви
 
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до міського голови               м. Червонограда Львівської області (далі - міський голова) Залівського А. І. про поновлення на роботі.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області                                                      від 24 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року, у задоволенні позову                      ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року - без змін.
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом                  ОСОБА_1 до міського голови Залівського А. І. про поновлення на роботі.
 
Заява мотивована тим, що на розгляді Червоноградського міського суду Львівської області знаходилася справа за його позовом до міського голови м. Червонограда Залівського А. І. про поновлення на роботі у КП «Ринок Левада» на посаді директора у зв`язку із незаконним звільненням. Рішенням суду відмовлено у задоволенні позову. Вказував, що при ухваленні цього рішення судом прийнято до уваги лише заперечення відповідача Залівського А. І . 
Стверджував, що ним до Червоноградського міського суду подано адміністративний позов до міського голови Залівського А. І. про скасування незаконного розпорядження від 15 лютого 2016 року № 23-р, яким він затвердив Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Червонограда Львівської області. У пункті 3 Положення вказано, що до складу конкурсної комісії може входити міський голова. 
Зазначав, що постановою Червоноградського міського суду від 19 квітня 2016 року позов задоволено, розпорядження міського голови від 15 лютого 2016 року № 23-р «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств» визнано протиправним та скасовано. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року скасовано постанову Червоноградського міського суду                                від 19 квітня 2016 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову. Ним оскаржено постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року шляхом подачі касаційної скарги, яка була розглянута 10 жовтня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. Судом касаційної інстанції встановлено, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, не надавши правової оцінки фактичним обставинам, що в свою чергу унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду               від 16 червня 2016 року, справу направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу міського голови Залівського А. І. на постанову Червоноградського міського суду                      від 19 квітня 2016 року залишено без задоволення, постанову суду залишено без змін. 
Вважав, що міський голова, як очільник органу місцевого самоврядування і представник територіальної громади м. Червонограда, не вправі самостійно обирати спосіб підбору кандидатури на посаду керівника підприємства, що належить до комунальної власності. 
Зазначав, що розпорядження міського голови від 15 лютого 2016 року                        № 23-р безпосередньо зачіпає його інтереси, оскільки на час прийняття цього розпорядження він займав посаду виконуючого обов`язки директора КП «Ринок Левада» і реалізація цього розпорядження міського голови вплинула на його службову кар`єру та призвела до втрати ним посади директора комунального підприємства, чим було порушено його права та законні інтереси. 
Вважав, що міський голова не наділений повноваженнями щодо затвердження положень та інших актів щодо проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств, а також визначення порядку відбору кандидатів на посади керівників комунальних підприємств на конкурсних засадах. 
Вказував, що дії відповідача щодо затвердження розпорядження                           від 15 лютого 2016 року № 23-р «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств» є незаконними, оскільки пов`язані з його незаконним звільненням із посади виконуючого обов`язків директора                    КП «Ринок Левада» та втрати місця роботи. 
Стверджував, що Верховним Судом і Восьмим апеляційним адміністративним судом при розгляді адміністративної справи встановлено нововиявлені обставини, які мають відношення до цієї справи. 
Зазначав, що про ці нововиявлені обставини йому стало відомо 31 січня 2020 року, після отримання копії постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду               від 17 грудня 2019 року.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції 
 
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області                                від 13 березня 2020 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року відмовлено.
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не впливають на судові рішення по суті спору у цій справі, тому не можуть бути підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 березня         2020 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та досліджені доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами й ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду,                    ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували до спірних правовідносин положення частин першої, другої статті 423 ЦПК України та відмовили у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року. 
Зазначає, що Верховним Судом та Восьмим апеляційним адміністративним судом при розгляді адміністративної справи № 459/887/16-а                                         (щодо скасування незаконного розпорядження міського голови                                              від 15 лютого 2016 року № 23-р «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств») встановлено обставини, які, на його думку, є нововиявленими, та мають відношення до справи № 459/1039/16-ц за його позовом до міського голови м. Червонограда Залівського А. І. про поновлення на роботі в КП «Ринок Левада» у зв`язку із незаконним звільненням. 
Вважає, що визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м. Червонограда Львівської області від 15 лютого 2016 року № 23-р «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств» є нововиявленою обставиною, тому рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року має бути переглянуте судом.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2021 року міський голова Залівський А. І. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на те, що її доводи є безпідставними та не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій, які є законними та обґрунтованими, тому просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскарджувані судові рішення - без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 23 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до міського голови Залівського А. І. про скасування розпорядження міського голови від 15 лютого 2016 року № 23-р.
 
Постановою Червоноградського міського суду Львівської області                              від 19 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови                     м. Червонограда Львівської області від 15 лютого 2016 року № 23-р «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств».
 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 19 квітня 2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 .
 
Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу міського голови м. Червонограда                Залівського А. І. залишено без задоволення, постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 19 квітня 2016 року залишено без змін.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
У частині першій статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з пунктом 1 частини другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені             в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
 
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
 
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним,                      і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.
 
При цьому, процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення              у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи, зокрема, якщо на ці обставини посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або які могли бути встановлені судом при здійсненні певних процесуальних дій, дослідженні матеріалів справи тощо.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v.UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27,28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 червня 2016 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини, не є нововиявленими і відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі, які були предметом розгляду судів, та не можуть бути підставою для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Суди попередніх інстанцій правильно вказали, що скасування судом розпорядження міського голови від 15 лютого 2016 року № 23-р                                «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів комунальних підприємств» не має відношення до даної справи, оскільки на момент прийняття спірного розпорядження ОСОБА_1 обіймав посаду виконуючого обов`язки               КП «Ринок Левада», а справа № 459/1039/16-ц, рішення в якій заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами, стосується припинення строку дії договору, який закінчився.
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального                  і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня         2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк