Ухвала
 
18 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 712/10751/19
провадження № 61-55ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., 
Єльцова В. О., Нерушак Л. В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової шкоди.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 21 жовтня 2018 року у м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя - вул. Грушевського ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мазда 323F», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю «Хонда Акорд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», поліс від 31 серпня 2018 року № АМ/6550478 ОСЦПВВНТЗ, строк дії - з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 
2019 року. Він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом від 19 лютого 2019 року йому було відмовлено. 
 
Посилаючись на необгрунтованість відмови у здійсненні страхового відшкодування, позивач просив визнати протиправною відмову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у здійсненні виплати страхового відшкодування та стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на його користь страхове відшкодування у розмірі 98 000,00 грн.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 . Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати постанову Черкаського апеляційного суду 
від 25 листопада 2020 року та залишити в силі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для заявника; суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 98 000,00 грн, яка станом на 01 січня 
2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00). 
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону і окремого визнання її такою не потребує. 
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для заявника; суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.
 
Твердження заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є неспроможними. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обгрунтованих доводів, у чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики.
 
Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Доводи касаційної скарги про те, що заявник позбавлений можливості спростувати обставини встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи є необгрунтованими, оскільки заявник належно не аргументував, які саме встановлені в оскаржуваному судовому рішенні обставини мають преюдиційне значення для розгляду іншої справи.
 
Посилання у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних є неспроможними, оскільки вона є малозначною в силу вимог закону (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів наявності виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення
від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 
2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової шкоди, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак