УХВАЛА

25 січня 2021 року  
Київ
справа №120/78/20-а
адміністративне провадження №К/9901/1038/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н. В.,
суддів: Данилевич Н.А., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 120/78/20-а за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України, Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Антимонопольного комітету України, Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10 грудня 2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 року» в частині Висновку щодо результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 за 2019 рік та даний Висновок;
- визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1414-ВК від 11 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27 грудня 2019 року «Про внесення змін до наказу від 11 грудня 2019 року№ 1414-ВК»;
- поновити ОСОБА_1 на попередній роботі з дня незаконного звільнення 27.12.2019;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на попередній роботі;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду 140000,00 грн.
04 вересня 2020 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19  листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представник позивача подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 січня 2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
У касаційній скарзі представник позивача посилається на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Подана касаційна скарга відповідача містить посилання на постанови Верховного суду України від 19 червня 2018 року у справі №820/5348/17 та від 31 жовтня 2019 року у справі № 240/6051/18.
Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, представник позивач не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Враховуючи викладене, Суд вважає не доведеним представником позивача наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
В касаційній скарзі представник позивача також посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження представник позивача зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини шостої статті 44 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України № 117-ІХ від 19.09.2019 «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади», що набрав чинності 25.09.2019, відносно оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2019 році, у подібних правовідносинах.
Також представник позивача зазначає, що приймаючи оскаржувані рішення, суди неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права в частині вирішення питання обґрунтованості оцінювання результатів службової діяльності позивача у 2019 році.
Крім того, за твердженням представника позивача, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки всім доводам позовної заяви, зокрема  апеляційний суд вказавши на те, що має здійснювати перевірку дотримання процедури оцінювання позивача сам не надав жодної оцінки таким доводам позивача.
Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
З огляду на приписи пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; Суд зазначає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 328, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №120/78/20-а за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України, Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди.
Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду матеріали справи  №120/78/20-а.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Шевцова          
Судді                                                                                           Н.А. Данилевич          
                                                                                          О.В. Кашпур