Справа № 344/13156/16-ц 
Провадження № 22-ц/4808/478/21 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року         м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                               судді-доповідача        Девляшевського В.А.,
                               суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О., 
                               секретаря                Мельник О.В.,
                               з участю:                апелянта ОСОБА_1 та його 
                                                       представника ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра ІФ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року у справі №344/13156/16-ц, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючою суддею Бабій О.М. 11 січня 2021 року
в с т а н о в и в:
У грудні 2020 року директор ТОВ "Терра ІФ" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ТОВ "Технобуд-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та завданих збитків. В обґрунтування зазначеної заяви представник заявника вказав, що 13 листопада 2020 року між ТОВ "Терра ІФ" та ТОВ "Технобуд-Сервіс" було укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ "Терра ІФ" набуло право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Технобуд-Сервіс" згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року та рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року у справі №344/13156/16-ц. Посилаючись на вищенаведене, директор ТОВ "Терра ІФ" просив замінити стягувача ТОВ "Технобуд-Сервіс" на його правонаступника ТОВ "Терра ІФ" у виконавчому провадженні.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 січня 2021 року заяву директора ТОВ "Терра ІФ" задоволено частково. Постановлено замінити стягувача ТОВ "Технобуд-Сервіс" на його правонаступника - ТОВ "Терра ІФ" у виконавчих листах, виданих Івано-Франківським міським судом 03 жовтня 2019 року на примусове виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року у справі №344/13156/16-ц.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що він був належним чином повідомлений про розгляд заяви представника ТОВ "Терра ІФ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки жодних повідомлень про виклик до суду він не отримував. Більш того, вказує відповідач ОСОБА_1 , про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався після надходження на його адресу постанови старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №64228016 від 21 січня 2021 року. Крім того, апелянт ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на те, що оскаржувана ухвала була постановлена судом першої інстанції до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначене, на думку апелянта, свідчить про те, що станом на 11 січня 2021 року ТОВ "Терра ІФ" ще не був стороною виконавчого провадження і виконавчого провадження не існувало. Посилаючись на вищенаведене, відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
ТОВ "Технобуд-Сервіс", ТОВ "Терра ІФ" та Івано-Франківський МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляли, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Належним чином повідомлені представники ТОВ "Технобуд-Сервіс", ТОВ "Терра ІФ" та Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності вказаних учасників справи.
В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з мотивів викладених у ній. Додатково вказали, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви ТОВ "Терра ІФ". Ухвалу суду вважають незаконною та необгрунтованою, а тому просять її скасувати.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи заяву директора ТОВ "Терра ІФ" про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв`язку із укладенням між ТОВ "Технобуд-Сервіс" та ТОВ "Терра ІФ" договору про відступлення права вимоги від 13 листопада 2020 року, у ТОВ "Терра ІФ" виникло право на заміну сторони виконавчого провадження у даній справі. З цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Технобуд-Сервіс" постановлено стягнути 22 600 грн заборгованості у зв`язку із невиконанням робіт згідно договору, 1 799,78 грн інфляційних втрат, 400 грн неустойки (штрафу), 5 000 грн заборгованості по позиці, 149,15 грн інфляційних втрат та 67 грн - 3% річних, а всього 30 015,93 грн, а також 450,17 грн судового збору та 3 622,36 грн витрат на правову допомогу (т.1, а.с.270-273).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року в частині відмови у стягненні збитків скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Технобуд-Сервіс" збитки в розмірі 21 500 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Цим же рішенням із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Технобуд-Сервіс" стягнуто 815,58 грн судового збору та 2000 грн витрат на правничу допомогу (т.2, а.с.123-129).
На підставі вищевказаних судових рішень 03 жовтня 2019 року Івано-Франківським міським судом було видано п`ять виконавчих листів (т.2, а.с. 162-171). 
Встановлено, що 13 листопада 2020 року між ТОВ "Технобуд-Сервіс" та ТОВ "Терра ІФ" було укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Технобуд-Сервіс" відступило ТОВ "Терра ІФ" право вимоги до ОСОБА_1 у зобов`язанні з повернення грошових коштів в розмірі 58 404,04 грн на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року у справі №344/13156/16-ц (т.2, а.с.172).
Відповідно до статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
Процесуальне питання, пов`язане із заміною сторони виконавчого провадження, врегульоване ст. 442 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Апеляційний суд зауважує, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.                
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. З огляду на вищезазначене, по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. 
Такі правові висновки висловлені в ряді постанов Верховного Суду, зокрема у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №2-н-148/09, у постанові від 03 червня 2020 року у справі №562/571/14-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що заміна сторони виконавчого провадження була проведена судом першої інстанції до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими. Більш того, такі твердження суперечать правовим висновкам, висловленим Верховним Судом у вищезазначених постановах та нормам процесуального права, зокрема ч.5 ст. 442 ЦПК України, яка регулює процесуальне питання заміни сторони виконавчого провадження. Із змісту даної норми права вбачається, що положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки, по-перше, судом першої інстанції було завчасно надіслано повідомлення про виклик до суду, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.180). А по-друге, за змістом ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Таким чином, ухвала суду в даній справі постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з висновками суду першої інстанції.
З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач:                                                         В.А. Девляшевський 
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук 
                                                                               О.О. Томин 

Повний текст постанови складено 29 березня 2021 року.