УХВАЛА

15 березня 2021 року 
Київ
справа №9901/26/21
адміністративне провадження №П/9901/26/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Уханенка С.А.,

при секретарі судового засідання: Кучер Р.В.,
за участю:
позивача : ОСОБА_1 
представника відповідача: Гуцала Д.С., Мовіле  О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Білак М.В. та суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Уханенка С.А.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 2 лютого 2021 року №43/2021, 
УСТАНОВИВ:
08 лютого 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати Указ Президента України від 2 лютого 2021 року №43/2021 (далі - Указ № 43/2021), яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у цій справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15 березня 2021 року о 12:00 год..  
В судовому засіданні позивач заявив відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Білак М.В. та суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Уханенка С.А., посилаючись на порушення його процесуальних прав, а саме: невиконання колегією суддів ухвали іншого судді про об`єднання справ; формальний підхід та швидкий розгляд справи; незалучення третіх осіб без обґрунтування.  
Верховний Суд, розглянувши заяву позивача та проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порушене питання, дійшов висновку про таке.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Наведені позивачем мотиви для відводу, за яких, на його думку, колегія суддів у складі судді-доповідача Білак М.В. та суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Уханенка С.А. підлягають відводу, не можуть слугувати підставою для відведення суддів відповідно до положень статей 36 та 37, оскільки такі мотиви свідчать фактично про незгоду з процесуальними діями (рішеннями) колегії суддів, що, в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу колегії суддів відповідно до положень статей 36 та 37 КАС України. При цьому, заявляючи відвід позивач не послався на підстави для відводу, що визначені вказаними статтями.  
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 167, 243, 248 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити  у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: судді-доповідача Білак М.В. та суддів Губської О.А., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Уханенка С.А.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    М.В. Білак
                                                                                                    
          О.А. Губська
                                                                                                    
          О.В. Калашнікова
                                                                                                    
          В.М. Соколов 
          
                                                                                                    С.А. Уханенко