ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1605/21 Справа № 204/3226/13 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря - Солодової І.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 16 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 16 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором — задоволено.
       Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 204/3226/13 ц, виданого 16 липня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 369 365 грн. 31 коп. та судового збору у розмірі 3 441 грн.
       Не погодившись з такою ухвалою,  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» в поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 16 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. 
В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Інші учасники процесу своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
З матеріалів справи, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) суму заборгованості у розмірі 369 365 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 170 619 грн. 54коп., по відсоткам – 38 415 грн. 50 коп., пеня – 160 330 грн. 27коп.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 3 441 грн. (т. 1 а.с. 208-212). 
Рішення суду набрало законної сили 05 травня 2016 року.
22 червня 2017 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача – ПАТ «Альфа – Банк» на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 204/3226/13-ц (т. 1 а.с.102).
26 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, і за Кредитним договором № 490061341 від 01.04.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с.8-10), що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 26.09.2016 року до Договору факторингу № 2016-3АБ/ДГ від 26.09.2016 року (т. 1 а.с.11); та Витягом з Реєстру Боржників 1-1 від 26.09.2016 року (т. 1 а.с.12).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року замінено сторону у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 204/3226/2013-ц (а.с.36-38).
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року залишена без змін (т. 1 а.с.77-79).
Постановою Верховного суду від 13 квітня 2020 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року та постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року, залишено без змін ( т. 1 а.с.236-239).
Справа повернена до суду 21.05.2020 року (т. 1 а.с.241).
11 червня 2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу виконавчих листів та ухвали про заміну стягувача (т. 1 а.с.242).
16 липня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у справі № 204/3226/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) суму заборгованості у розмірі 369 365 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 170 619 грн. 54 коп., по відсоткам – 38 415 грн. 50 коп., пеня – 160 330 грн. 27 коп. 
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 3 441 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по 05 травня 2019 року (а.с.247).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на 16 липня 2020 року строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року по справі № 204/3226/13-ц, сплинув.
Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Стягувач, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання про поновлення пропущеного строку. 
Така заява розглядається судом у десятиденний строк (ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження») і за наслідками розгляду постановляється відповідна ухвала.
У разі пропуску строку давності пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн, колегія суддів вважає, що судове рішення про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, прийняте правомірно.
Колегія суддів звертає увагу на те що, позовні вимоги банку неодноразово переглядалися у судах всіх інстанцій, вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, також переглядалися судами всіх інстанцій, на час закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання – 05 травня 2019 року цивільна справа знаходилася у Верховному Суді, та повернена до суду 21 травня 2020 року.
Таким чином, фактично виконавчий лист у справі № 204/3226/13-ц на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року був виданий для примусового виконання після спливу строку пред`явлення для виконання
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки усім обставинам справи та необґрунтовано задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами та матеріалами справи. 
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь – які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. 
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 
ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про поважність причин пропуску заявником строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції в повній мірі були досліджені обставини справи та ухвалено обґрунтоване рішення. 
Інші доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                 В.С. Городнича

Судді:                                                                         О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова