ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/6874/20 пров. № А/857/735/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Кушнерика М.П. 
з участю секретаря судового засідання     Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (суддя першої інстанції Братичак У.В., м. Львів, повний текст складено 09.11.2020),

В С Т А Н О В И В :

26.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо нездійснення розрахунку та виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення з врахуванням наявності у позивача членів сім`ї (дружини та сина); зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення на склад сім`ї три особи з 09.01.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), що полягає у нездійсненні розрахунку та виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення з врахуванням наявності у ОСОБА_1 членів сім`ї (дружини та сина). Зобов`язано Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення з врахуванням наявності у ОСОБА_1 членів сім`ї (дружини та сина), з 09.01.2020 року.
Не погодившись із таким рішенням його оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивачу розрахунок компенсації за піднайом житла на членів сім`ї не здійснювався у зв`язку з тим, що такі не зареєстровані за місцем проходження служби позивача, а також відсутній факт спільного проживання позивача та членів його сім`ї.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 2 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
У судовому засіданні представник відповідача Попович С.Ю. підтримав вимоги апеляційної скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним в ній. Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який з 11.12.2018 по теперішній час проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом із наказу від 11.12.2018 № 252-ОС.
Позивач звернувся до начальника відділу зв`язку прикордонної комендатури швидкого реагування із рапортом на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла від 09.01.2020 (вх № 331), в якому просив виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житла на склад сім`ї три особи, однак компенсацію за пінднайом житла ОСОБА_1 отримав без врахування членів сім`ї.
В подальшому позивач звернувся до відповідача з рапортом від 28.02.2020 про виплату грошової компенсації за піднайом житла на членів його сім`ї.
Відповідач листом від 08.04.2020 за №704/1073 відмовив позивачу у виплаті грошової компенсації за піднайом житла на членів його сім`ї, у зв`язку з тим, що відповідно до відомостей картки реєстрації особи, такі члени сім`ї   не зареєстровані за місцем проходження служби позивача, а тому розрахунок компенсації на них не здійснювався.
Ухвалююче рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Позивач отримав компенсацію за піднайом житла, однак, без врахування членів сім`ї. Однак, у відповідача були відсутні підстави для невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення на склад сім`ї, з врахуванням наявності у нього членів сім`ї, а саме: дружини та сина.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до статті 12 Закону №2011-ХІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні – у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
За приписами п.2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. 
У разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державноприкордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450 (далі Порядок № 450).
Згідно п.1 Порядку № 450 цей Порядок визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі – грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКА.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 раза.
Згідно пункту 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.
  Відповідно до пункту 5 Порядку № 450 для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).
Отже, держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.
  Положеннями пункту 6 Порядку № 450 передбачено вичерпний перелік випадків за яких грошова компенсація не виплачується, зокрема, у разі:
наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони;
нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;
штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.
Встановлено, що позивач отримав компенсацію за піднайом житла, однак, без врахування членів сім`ї.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2020 №15 в особовій справі ОСОБА_1 зазначені дружина ОСОБА_2 , 1972 року народження, та син ОСОБА_3 , 1997 року народження.
Також, у матеріалах справи наявна довідка військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2019 №1272 про перебування позивача та членів його сім`ї (дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 ) на квартирному обліку (у списку осіб, що потребують отримання службових житлових приміщень).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у позивача та членів його сім`ї відсутнє будь-яке нерухоме майно.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, відсутність реєстрації місця проживання військовослужбовця та членів його сім`ї не є підставою для відмови у виплаті такої компенсації.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення на склад сім`ї, з врахуванням наявності у нього членів сім`ї, а саме: дружини та сина.
Пунктом 4 Порядку № 450 встановлено, що грошова компенсація має виплачуватися починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця. 
Встановлено, що рапорт позивача про виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла поданий ним 09.01.2020, з огляду на що грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення на склад сім`ї три особи, підлягає виплаті з цієї дати.
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та  зобов`язанння нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення з врахуванням наявності у ОСОБА_1 членів сім`ї (дружини та сина), з 09.01.2020.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 26.02.2021.