справа № 369/11876/20
провадження № 22-ц/824/4668/2021
головуючий у суді І інстанції Волчко А.Я.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
10 березня 2021 року                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", Банк) звернулось до суду з позовом до   ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором від 04 лютого 2019 року в розмірі 18 083, 15 грн, з яких: 14 522,44 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 560,71 грн - заборгованість за простроченими відсотками, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла зазначена заборгованість.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 14522,44 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" судовий збір у розмірі      2102 грн.
В решті вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ КБ "Приватбанк", в інтересах якого діє представник Крилова О.Л. звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині незадоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що рішення місцевого суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки до матеріалів справи було надано підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, було визначено процентну ставку та її розмір на рівні 3,6%. 
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду не надіслав.
Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у справі ціна позову становить 18 083,15 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і указана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 522, 44 грн ні позивачем ні відповідачем не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по простроченим відсоткам.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками суд першої інстанції виходив з недоведеності вказаних вимог.
Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої   статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою  статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 04 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банк.
У заяві позичальника від 04 лютого 2019 року процентна ставка не зазначена. Разом з тим, до позову позивачем додано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем (а.с. 11-12).
Таким чином є помилковий висновок суду першої інстанції про недоведеність обставини, що підтверджує досягнення у письмовому вигляді згоди між позивачем і відповідачем про ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Аналогічного висновку у подібній справі № 382/327/18-ц дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 лютого 2020 року та у справі №284/157/20-ц у постанові від 02 грудня 2020 року.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем до позову надано у суд першої інстанції виписку по рахунку за договором станом на 17 серпня 2020 року (а.с. 66-67), яка відповідачем не спростована та є належним доказом, що підтверджує наявність боргу та його розмір.
Такого ж висновку про те, що виписка по рахунку є належним доказом розміру заборгованості, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №200/5647/18.
Таким чином, вимоги позову щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3 560, 71 грн є доведеними належними доказами, не спростованими відповідачем, тому судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні цих вимог позову.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як убачається із матеріалів справи, а саме підписаного відповідачем 04 лютого 2019 року довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" (паспорту споживчого кредиту) сторонами узгоджено, що максимальна сума ліміту - до 50 000 грн; строк договору та строк кредитування - 240 місяців; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка в межах (0,00001% річних) та поза межами пільгового періоду (3,6% на місяць або 43,2% річних); тип процентної ставки - фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у т.ч.: - розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою (500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій); - підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (86,4%).
Отже, сторонами передбачено та погоджено сплату відсотків за користування кредитом.
Таким чином, позивачем доведено та відповідачем не спростовано наявність підстав для стягнення  прострочених відсотків, розмір яких встановлено умовами узгодженого сторонами зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, помилкове рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення  з відповідача заборгованості по простроченим відсоткам підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 3 560,71 грн -  заборгованості за простроченими відсотками та 1072,50 грн судового збору.
Згідно з положеннями частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки, АТ КБ "Приватбанк" оскаржує судове рішення частково, судовий збір за подання апеляційної скарги повинен бути сплачений у розмірі 1072,50 грн (715*150%).
Таким чином, із ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1072,50 грн.
Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за простроченими  відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ЄДРПОУ 14360570, рахунок № НОМЕР_2 ) 3 560 (три тисячі п`ятсот шістдесят) грн 71 коп -  заборгованості за простроченими відсотками та 1072 (тисячу сімдесят дві) грн 50 коп судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.
 
Головуючий	Т.О. Писана	
Судді	К. П. Приходько	
	С.О. Журба