П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/649/20	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі за позовом Фермерського господарства «Дубрава-Д» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Фермерське господарство «Дубрава-Д» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України:
від 10.05.2018 року №691855/40872672 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 04.05.2018 р.;
від 09.08.2018 року №876814/40872672 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 11.06.2018 року; 
від 18.09.2019 року №919533/40872672 та №919534/40872672 про відмову у реєстрації податкових накладних №8 від  04.09.2018 р. та №30 від 05.09.2019 р.;
від 19.09.2019 року №1284596/40872672 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.07.2019 р. №2; 
зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ФГ «Дубрава-Д» податкові накладні від 04.05.2018 р. №5, від 11.06.2018 р. №15, від 04.09.2019 р. №8, від 05.09.2019 р. №30, від 16.07.2019 р. №2.
Крім цього позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України №876815/40872672 від 09.08.2018 року, №127854/40872672  від 12.09.2019 року про неврахування таблиці даних платника податків.
В обґрунтування позову зазначено, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним, оскільки підприємство надало контролюючому органу усі необхідні документи для реєстрації накладних у відповідному реєстрі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року позов задоволено в повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував оскаржувані рішення ГУ ДФС у Миколаївській області, зобов`язав ДПС України зареєструвати вказані податкові накладні та стягнув з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 7207,31 грн. з кожного. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що надані ФГ «Дубрава-Д» документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, в той час як рішення податкового органу про зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН не конкретизоване, адже не містить чіткого посилання на підстави зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі Державна податкова служба України, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що підставою для відмови позивачеві у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку первинних документів, які підтверджують право на використання автотранспортних засобів.
ФГ «Дубрава-Д» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, 01.02.2018 року позивач уклав з ТОВ «Альянс» договір №6/2018 про надання транспортних послуг, за умовами якого ФГ «Дубрава-Д» зобов`язалось надати вказаному контрагенту транспортні послуги. Строк дії договору – до 31.12.2018 року.
30.12.2018 року сторони договору уклали додаткову угоду №1 до договору №6/2018 від 01.02.2018 року, якою продовжено дію договору до 31.12.2019 року.
За наслідком надання транспортних послуг вказаному контрагенту позивачем складено податкові накладні від 04.09.2018 р. №8 на загальну суму 134 894,88 грн. в тому числі ПДВ 22 482,48 грн., від 05.09.2018 р. №30 на загальну суму 134 894,88 грн., в тому числі ПДВ 22 482,48 грн., від 11.06.2018 р. №15 на загальну суму 106 304,22 грн., в тому числі ПДВ 17 717,37 грн., від 16.07.2019 р. №2 на загальну суму 887 873,53 грн., в тому числі ПДВ 147 978,92 грн., які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) в день їх складення.
25.06.2018 року, 13.09.2018 року та 09.08.2019 року контролюючим органом направлено позивачеві квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначено, що документ прийнято, але реєстрацію зупинено на підставі п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з тих підстав, що обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (а.с. 34, 108, 145, 189 т. 1). 
У відповідь на зазначені квитанції позивач направив документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними, що підтверджується відповідним повідомленням щодо подачі документів (а.с. 35, 109, 146, 190 т. 1).
Зокрема, позивачем на підтвердження реальності здійснення надання транспортних послуг надано копії договору від 01.02.2018 року, додаткової угоди №1 від 30.12.2018 року, заявок на отримання транспортних послуг, договорів позички транспортних засобів, рахунків-фактур, актів здачі-прийомки виконаних робіт, товарино-транспортних накладних (а.с. 32 т. 1 - 17 т. 2) .
09.08.2018 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення №876814/40872672 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.06.2018 р. №15. Підставою відмови зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, а саме: відсутні первинні документи, які підтверджують право використання автотранспортних засобів. (а.с. 19-20 т.2). 
18.09.2018 року ДФС України прийнято рішення №919533/40872672 та №919534/40872672 про відмову у реєстрації податкових накладних від 04.09.2018 р. №8 та від 05.09.2018 р. №30. Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 142, 185-186 т.1).
19.09.2019 року ДФС України прийнято рішення №1284596/40872672 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.07.2019 р. №2. Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 104-105 т.1). 
Також Державною податковою службою України прийнято рішення №127854/40872672 від 12.09.2019 року та №876815/40872672 від 09.08.2019 року про неврахування таблиці даних платника податків. Підставою визначено: платником не надано пояснення до Таблиці (а.с.18, 103 т. 1).
Крім цього з матеріалів справи вбачається, що 03.05.2018 року між ФГ «Дубрава-Д» (постачальник) та ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець) укладено договір поставки №Н2494/18, за умовами якого позивач зобов`язався поставити насіння соняшнику у кількості 25 тонн +/-10%.
04.05.2018 року позивачем складено податкову накладну №5, яку 05.05.2018 року направлено для реєстрації до податкового органу (а.с. 29 т. 2).
05.05.2018 року відповідачем направлено позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – квитанція), в якій зазначено, що документ прийнято, але реєстрацію зупинено на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (а.с. 30 т. 2). 
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними позивач направив на адресу контролюючого органу копії договору поставки від 03.05.2018 року, аналіз №149 від 04.05.2018 року; складську довідку № 12 від 04.03.2018 року; звіт про збирання врожаю; договір оренди землі; витяг ДЗК про земельну ділянку; банківську квитанцію; рахунок-фактуру №5 від 03.05.2018 року; товарно-транспортну накладну №15 від 04.05.2018 року (а.с.35-49 т.2).
За наслідком розгляду наданих документів ДПС України прийнято рішення №691855/40872672 від 10.05.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної. Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. (а.с. 60-61 т.2).
Не погоджуючись із прийняттям вказаних рішень, ФГ звернулось до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).
Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку такої податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117).
Пунктом 3 Порядку №117 наведено перелік ознак, за якими перевіряються податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації.
Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно п.6 Порядку №117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН вбачається, що контролюючим органом сформовані висновки про відповідність поданих підприємством до реєстрації податкових накладних вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Листом Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 р. N 1962/99-99-29-01-01 визначені «Критерії ризиковості платника податку» та «Критерії ризиковості здійснення операцій», підпунктом 1.6 пункту 1 яких передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;
платник податку – юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі – Кодекс);
в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 – 1.6 цих Критеріїв.
Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.
Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинні містити як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Колегія суддів встановила, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.
Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, ФГ надало всі необхідні документи для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. 
В свою чергу, оскаржувані рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних не містять обґрунтувань відхилення вказаних документів.
Крім того судова колегія наголошує, що форма рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації передбачає при відмові в такій реєстрації підкреслення документів, які не надані.
В даному випадку відповідачем не виконано покладений обов`язок щодо уточнення мотивів прийняття спірного рішення, чим порушено принцип правової визначеності.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з цим, судовою колегією встановлено, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної прийнято Державною фіскальною службою України, правонаступником якого є ДПС України, однак суд першої інстанції, вірно встановивши обставини щодо протиправності оскаржуваних рішень, в резолютивній частині помилково зазначив, що їх прийнято ГУ ДФС в Миколаївській області, який в даному випадку є неналежним відповідачем.
Що стосується позовних вимог в частині законності рішень ДФС України про неврахування таблиці даних платника податків судова колегія звертає увагу на таке.
Як вже зазначалось вище, ДФС України прийнято рішення №876815/40872672 від 09.08.2018 року та №127854/40872672 від 12.09.2019 року  про неврахування таблиці даних платника податків. Підставою визначено: платником не надано пояснення до таблиці (а.с.103 т.1, 18 т. 2).
Суд першої інстанції задовольнив позов у вказаній частині, однак не навів жодного обґрунтування підстав прийняття такого рішення.
У свою чергу судова колегія зазначає, що відповідно до п. 29, 31 Порядку №117 платник податку має право подати до ДФС таблицю даних платника податку за встановленою формою згідно з додатком 3. Таблиця даних платника податку подається із поясненням, в якому зазначається діяльність, із можливим посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано таблицю даних платника податку від 07.08.2018 року №10 та від 10.09.2019 року №2 (а.с. 38, 192 т.1). 
Відповідно до квитанцій вказані таблиці податковим органом не прийнято, інформація не врахована.
За приписами п.32-33 Порядку №117 таблиця даних платника податку із поясненнями розглядається комісіями регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після дня її отримання. Комісії регіонального рівня приймають рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке протягом операційного дня стає доступним платнику податку в електронному кабінеті, за формою згідно з додатком 4.
Як вбачається з матеріалів справи, вказані таблиці подавались позивачем за наслідком зупинення реєстрації відповідних податкових накладних та надсилались до податкового органу відповідні пояснення щодо господарської діяльності.
Аналіз приписів Порядку №117 дає суду підстави вважати, що рішення про неврахування таблиці даних платника податків приймались у межах процедури реєстрації відповідних податкових накладних та самостійно не впливають на права позивача, а скасування рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних та подальше зобов`язання зареєструвати такі накладні у повній мірі поновлює порушені права.
З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення ДФС України №876815/40872672 від 09.08.2018 року та №127854/40872672 від 12.09.2019 року задоволенню не підлягають.
Враховуючи ту обставину, що належним відповідачем у справі є ДПС України, судова колегія вважає, що саме цей орган має відшкодувати позивачеві судові витрати у справі пропорційно задоволеним вимогам, що становить 10 510 грн., а відтак, судове рішення в частині стягнення зазначених витрат з ГУ ДФС України в Миколаївській області також підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.
Оскільки судом першої інстанції повною мірою встановлені всі обставини справи, проте їм надано невірну правову оцінку, а також допущено порушення норм процесуального законодавства, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалене у справі судове рішення  та прийняти нове про часткове задоволення позову.
Враховуючи, що вказана справа належить до категорії  незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у учасників справи права на касаційне оскарження такого рішення.
Керуючись ст. ст.        308,        311,        315,        317,        322,        325,        328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року – скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги Фермерського господарства «Дубрава-Д» задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №691855/40872672 від 10.05.2018 року, №876814/40872672 від 09.08.2018 року, №919533/40872672 від 18.09.2018 року; №919534/40872672 від 18.09.2018 року; №1284596/40872672 від 19.09.2019 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ФГ «Дубрава-Д» податкові накладні від 04.05.2018 року №5, від 11.06.2018 року №15, від 04.09.2018 року №8, від 05.09.2018 року №30, від 16.07.2019 року №2 за датою їх подання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) судовий збір у сумі 10 510 грн. (десять тисяч п`ятсот десять грн. 00 коп.) на користь Фермерського господарства «Дубрава-Д» (вул. Островського, 5-в, смт. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ідентифікаційний код 40872762). 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.