ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 січня 2021 року           справа №360/4334/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

  Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4334/20 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови,-
                                                                      УСТАНОВИВ:
09 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – позивач, ГУ ПФУ в Луганській області) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі – відповідач, управління), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про накладення штрафу від 22.10.2020 у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП №63166018.                                                                      Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30.09.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 63166018 з примусового виконання виконавчого листа № 360/510/20, виданого 11.09.2020 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 суму недоодержаної ОСОБА_2 пенсії за період з 01.09.2018 по 31.10.2018.                                                                      Листом від 08.10.2020 № 1200-010702-8/21999 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 по справі № 360/510/20 ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено розрахунок недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.09.2018 по 31.10.2018.                                        Сума недоотриманої пенсії за період з 01.09.2018 по 31.10.18 складає 12468,48 грн., яку обліковано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.                              У відповідності до статті 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.                                                                                Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все статтею 23 цього Кодексу, а саме; будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.                                        Згідно із статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.                              Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.                                                                                Позивач вважає, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 22.10.2020 ВП № 63166018 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.                                                                                Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 360/4334/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог.                                                  Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява.                                                                                                                                            У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.                                                                                                                        Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                                                                                                              Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                        Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.                                                  Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                                         Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.                                                                                                    Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.02.2019 № 1505 СБУ ( ОСОБА_2 ) про відмову у виплаті недоодержаної пенсії.                                                                                          Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 суму недоодержаної ОСОБА_2 пенсії за період з 01.09.2018 по 31.10.2018.                                                                                У задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії відмовлено.                                                            11.09.2020 по справі видано виконавчий лист (арк.спр.32).                                        30.09.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за виконавчим листом № 360/510/20 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63166018 (зворотній бік арк.спр.32). Крім того, 30.09.2020 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору (зворотній бік арк.спр.33,34).                                                                                                              08.10.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом № 1200-010302-8/21999 повідомило відповідача про заходи, вжиті ним на виконання рішення суду від 28.02.2020 по справі № 360/510/20. Зі змісту вказаного листа вбачається, що ГУ ПФУ в Луганській області не має правових підстав для проведення виплат за вказаним рішенням суду, оскільки вони не передбачені відповідними бюджетними законами (арк.спр.35).                                                                                                              Відповідно даних Автоматизованої системи розрахунку пенсій, розрахунок на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 по справі 360/510/20 неодержавної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 складає 12468,48 грн. (арк.спр.36).                                                                                                                        22.10.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову про накладення штрафу ВП № 63166018 на суму 5100,00 грн. (арк.спр.37).                    Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що згідно з довідками відповідача позивачем нараховано, але не виплачено ОСОБА_1 суму недоодержаної ОСОБА_2 пенсії за період з 01.09.2018 по 31.10.2018 в розмірі 12468,48 грн. (арк.спр.6).                                                                       Твердження позивача про те, що не має підстав для проведення виплат за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 по справі № 360/510/20 є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.           Крім того, боржником на вимоги державного виконавця додаткових доказів, які б підтверджували вжиття боржником будь-яких заходів з метою виконання рішення суду по справі № 360/510/20 протягом 2020 року, не надано (зворотній бік арк.спр.36-40).                              На думку суду першої інстанції, така тривала бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду у повній мірі спростовує твердження Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду.                                                                                          Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.                                                                      Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.                                                                                                    Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом                                                                                                    Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.          Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню.          Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього  Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених  законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених  законом або міжнародним договором України (пункт 1).                    Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.                    Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.                                                                                                    Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:                                                                                                                                  - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);                                                                                - виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);                                                                      - за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).                                                                      Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.                                                  У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).                                                                                Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.                                                                                У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.                              У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.                                                                                                    Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.                                                  У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.                                                                                                                        З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.          Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).          Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.                                                                                Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).                                                                                                    Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.                    Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.                              Як зазначає боржник, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що листом від 08.10.2020 року № 1200-010302-8/21999 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 року по справі № 360/510/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено розрахунок недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2018 року по 31 жовтня 2018 року.                                                                                 Нарахована на виконання рішення суду сума пенсії ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2018 року по 31 жовтня 2018 року склала 12 468,48 грн., що підтверджується розрахунком на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року по справі № 360/510/20.                                        Слід зазначити, що бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 року № 22, та після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 року у справі № 420/5945/18 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на поточний рік не переглянуті.                                                                                                                        Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                    Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, Верховним Судом України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а.                                                                                                    Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18.                                                                      Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.                                                            Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                          Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                                                                      Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.                    Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.                                                  З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 102,00 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 153,00 грн.                                                                                                              Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 360/4334/20 – задовольнити.                                                                                          Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 360/4334/20 – скасувати.                                                                                            Прийняти нову постанову.                                                                                          Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.                              Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про накладення штрафу від 22.10.2020 у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП №63166018.                                                                                                                        Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, Код ЄДРПОУ 43315445) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, код ЄДРПОУ 21782461) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 255,00 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).                              Повне судове рішення – 14 січня 2021 року.                                                            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін
Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук
                                                                                                              І.В. Сіваченко