Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її захисником - адвокатом Манзюком Тарасом Юрійовичем на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою:  АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП є безпідставним, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, який саме нормативно-правовий акт нею було порушено. Поліцейським не вірно було встановлено суб`єкт відповідальності, оскільки право користування приміщенням у якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 , яка орендує дане приміщення. Вважає, що дане правопорушення є малозначним, оскільки своїми діями вона не спричинила жодної шкоди іншим громадянам чи суспільству і загрози спричинення такої шкоди у її діях не було. 
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити, обмежившись усним зауваженням.
У поданому клопотанні просять провести судове засідання без їхньої участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 568/959/20                                                                                                          Суддя в суді І інстанції - Троцюк В.О.
Провадження № 33/4815/63/21                                                                Суддя в апеляційній інстанції  -  Шимків С.С.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.                                                        
Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно з ст. 29 цього Закону України карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"та від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
В п.п. 3 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 із змінами зазначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються:приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сферах культури, кінотеатрів, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, спортивних залів, фітнес-центрів, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: (Абзац перший підпункту 3 пункту 15 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №712 від 12.08.2020) торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом; провадження банківської та страхової діяльності, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, об`єктів поштового зв`язку; торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень.
Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року близько 14 год. у АДРЕСА_2, у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_1 , здійснювала підприємницьку діяльність (на території, яка віднесена до «червоного» рівня епідемічної небезпеки) щодо реалізації товарів покупцям - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , чим порушила п.15 п.п. 3 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Згідно рапорта лейтенанта поліції ОСОБА_5 , останній перебуваючи у цивільному одязі, під виглядом покупця, безперешкодно зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою купити у ньому взуття. Продавець надала йому можливість вибрати та приміряти кросівки. Окрім нього, в магазині знаходилося ще два покупці. Дізнавшись, що до магазину підійшли працівники поліції, продавець, попросила його та інших покупців сховатися від них у дворику магазину.
Обставини викладені у рапорті, зокрема, факт вчинення  ОСОБА_1  дій щодо приховування покупців з метою уникнення від відповідальності, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. 
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2020 року серії АПР18 №430877, рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_5, рапортом капітана поліції Марковича В., рапортом капітана поліції Кузьмича В., фото та відеоматеріалами на CD-диску. 
Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою і сумніву у своїй належності та допустимості у апеляційного суду не викликають.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з цим, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доцільним змінити накладене адміністративне стягнення, враховуючи наступне.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Враховуючи особу правопорушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, вчинення якого не завдало збитків державним або суспільним інтересам, а також те, за яких обставин було зафіксовано факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, апеляційний суд, із урахуванням всіх обставин справи, вважає справедливим та доцільним застосувати до  ОСОБА_1  положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
На підставі наведеного та керуючись ст. 22,  ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року - скасувати, а провадження у справі відносно  ОСОБА_1 - закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.