Ухвала    
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 288/539/15-ц
провадження № 61-508 ск21
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня             2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, 
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання кредитного договору від 17 серпня 2005 року №К2К4GF00260001 не укладеним, 
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання кредитного договору від 17 серпня 2005 року №К2К4GF00260001 не укладеним,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області                      від 10 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,                        ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 серпня 2005 року №K2K4GF00260001 у розмірі 8 053,92 євро з кожного, що в гривневому еквіваленті за курсом 25,25 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 02 квітня 2015 року складає по 203 361,63 грн з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 ,   ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області                         від 10 жовтня 2019 року скасовано в частині вимог за позовом АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,                        ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 40269,63 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом 25,25 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 02 квітня 2015 року складає 1 016 808,16 грн. В решті рішення суду залишено без змін.
До Верховного Суду 11 січня 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, у строк до 22 лютого 2021 року.
У лютому 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, з яких вбачається, що недоліки усунутов повному обсязі.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 09 грудня 2019 року у справі              № 524/5152/15-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 236/2227/17-ц, постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі            № 6-1746цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, оскільки судами встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України,             пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, заявник просить зупинити виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадженняпосилаючись на те, що у разі виконання постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, здійснити поворот її виконання буде практично неможливим. Також зазначає, якщо не буде дотриманий баланс інтересів сторін, відбудеться неправомірне стягнення на грошову суму, яка оспорюється сторонами.
Відповідно до положень частини восьмої статті 394, частини першої             статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови. 
Ураховуючи те, що рішення суду першої інстанції не підлягає примусовому виконанню, у клопотанні про його зупинення слід відмовити.
Разом з тим, клопотання про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції не містить обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити його виконання та до клопотання не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Загроза того, що буде виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не є безумовною підставою для його зупинення, враховуючи передбачену статтею 444 ЦПК України можливість повороту виконання судового рішення про стягнення грошових коштів.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Попільнянського районного суду Житомирської області цивільну справу № 288/539/15-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, 
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання кредитного договору від 17 серпня 2005 року №К2К4GF00260001 не укладеним, 
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання кредитного договору від 17 серпня 2005 року №К2К4GF00260001 не укладеним.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 березня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара