ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2021 р.           Справа№ 911/2243/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Копитової  О.С.
суддів:            Сотнікова  С.В. 
          Остапенка О.М. 
 
за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін згідно протоколу судового засідання 
від 20.01.2021 року

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора приватного підприємства "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича
на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року 
(повний текст складено 02.06.2020 року)
у справі №911/2243/18 (суддя С.Ю. Наріжний)
за заявою ліквідатора приватного підприємства "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О.
до 1) громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж Агротек", 3) ОСОБА_1 
про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб
у справі №911/2243/18
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
до боржника приватного підприємства "Трубіж Агро"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2020 року у справі №911/2243/18 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора приватного підприємства "Трубіж Агро" (надалі по тексту - ПП "Трубіж Агро", боржник) від 02.08.2019 року №33/207 (вх.15108/19) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду Київської області, ліквідатор ПП "Трубіж Агро" арбітражний керуючий Косякевич С.О. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким стягнути солідарно з громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "Трубіж Агротек" (надалі по тексту - ТОВ  "Трубіж Агротек") на користь ПП "Трубіж Агро" грошові кошти в сумі 19    800    833,02 грн. 
Ліквідатор вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
          В поданій апеляційній скарзі ліквідатор зазначає, що для проведення аналізу фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника, зокрема, на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення чи приховування банкрутства останнім було залучено аудитора.
          За результатами проведеного належним аудитором аналізу, з поміж іншого, встановлено наявність ознак дій доведення ПП "Трубіж Агро" до банкрутства. Звіт про проведення аналізу фінансово-правової діяльності ПП "Трубіж Агро" направлено до суду листом від 29.07.2019 року.
          Крім того, ліквідатор зазначає, що місцевим судом було отримано Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП "Трубіж Агро", складений Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства, в якому чітко зазначено про наявність ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства.
          Також ліквідатор зазначає, що під час проведення фінансового аналізу було виявлено вибуття основних засобів, продаж яких в 2017 році підтверджується даними Реєстру виданих податкових накладних, відповідно до яких, 10.04.2017 року були реалізовані окремі основні засоби в кількості 29 позицій на загальну суму без ПДВ 7  807  059,00 грн. Основні засоби були реалізовані ТОВ "Трубіж Агротек", учасником та керівником якого є ОСОБА_2 - засновник і керівник ПП "Трубіж Агро". Відповідно до банківських виписок банкрута, ТОВ "Трубіж Агротек" не проведено розрахунку за отримане майно.
          При цьому, після відчуження майна банкрута на користь ТОВ "Трубіж Агротек", ОСОБА_2 прийняв рішення про ліквідацію ТОВ "Трубіж Агротек".
Протягом 2017 року ПП "Трубіж Агро" було реалізовано практично всі основні засоби, задіяні в господарській діяльності. Також ОСОБА_2 було прийнято рішення про зменшення статутного капіталу боржника з 9,96 млн. грн.. до 1 тис. грн. у серпні 2017 року (після судових рішень про стягнення заборгованості та відкриття виконавчих проваджень). 
          Крім того ліквідатор наголошує, що правовстановлюючі документи та документи, на підставі яких відбулось відчуження майна, як і будь-які інші, не були передані ліквідатору саме ОСОБА_2 , також вказані документи не були виявлені за місцем знаходження боржника. Також ліквідатору не було передано і договори поворотної фінансової допомоги, що укладені між боржником і ОСОБА_1 (яка була керівником боржника до 31.12.2016 року).
          Також ліквідатор зазначає, що техніка боржника перебуває в розшуку з 2017 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спект-Агро». Останній вважає, що незбереження майна боржника на суму 13,2 млн. грн. - є нічим іншим як діями з доведення до банкрутства.
Ліквідатор вважає, що зазначені дії ОСОБА_2 є нераціональними управлінськими рішеннями і призвели до неплатоспроможності боржника і боржник набув стану банкрутства, на думку ліквідатора, з вини власників та керівника.
Оскільки розмір субсидіарної відповідальності має дорівнювати різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою ліквідатор вважає, що із учасників та керівника боржника підлягає стягненню - 19  800  833,02 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  по справі №911/2243/18. Розгляд справи №911/2243/18 призначено на 05.08.2020 року.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 року, у зв`язку з перебуванням суддів Остапенка О.М. та Отрюха Б.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Полякова Б.М., Верховця А.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 року вищевказаною колегією апеляційну скаргу ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  по справі №911/2243/18 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 24.09.2020 року.
12.08.2020 року через відділ документообігу суду від Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (надалі по тексту - ГУ ДФС у Київській області) надійшли пояснення до апеляційної скарги.
В поданих поясненнях представник ГУ ДФС у Київській області підтримує позицію ліквідатора боржника та наголошує,  що також не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.
При цьому, ГУ ДФС у Київській області зазначає, що ліквідатором було проведено фінансовий аналіз боржника та виявлено вибуття основних засобів, через реалізацію основних засобів за заниженою ціною ТОВ «Трубіж Агротек». Продаж основних засобів в 2017 році підтверджується даними Реєстру виданих податкових накладних, згідно яких, 10.04.2017 році були реалізовані окремі основні засоби в кількості 29 позицій на загальну суму без ПДВ 7  807  059,00 грн.
Також ГУ ДФС у Київській області зазначає, що боржником подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість від 19.05.2020 року за №9092234508 та відображено податкове зобов`язання за вказаною господарською операцією, також подано декларацію з податку на додану вартість від 18.05.2020 року №9092164692 та відображено податковий кредит за вказаною господарською операцією. Зазначені декларації підписані ОСОБА_2 .
Таким чином, на думку ГУ ДФС у Київській області, зазначені факти свідчать про заінтересованість однією особою у виведенні активів з ПП «Трубіж Агро» з метою ліквідації останнього та завдання шкоди кредиторам.
24.09.2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Копитової О.С. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 року розгляд справи №911/2243/18 призначено на 13.10.2020 року.
08.10.2020 року через відділ документообігу суду від ліквідатора ПП «Трубіж Агро» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.
В поданих поясненнях останній, окрім викладеного в апеляційній скарзі зазначає, що  під час проведення фінансового аналізу було виявлено вибуття основних засобів боржника на користь ТОВ «Трубіж Агротек». За наслідками здійснення вищезазначеної операції та відображення її в первинних документах, а також реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних ПП «ТрубіжАгро» подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість від 19.05.2017 року за № 90922334508 та відображено податкове зобов`язання за вказаною господарською операцією. Також ТОВ «Трубіж Агротек»   подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість від 18.05.2017 року за № 9092164692 та відображено податковий кредит за вказаною  господарською операцією. При цьому обидві декларації подані до контролюючого органу підписані однією особою ОСОБА_2. Отже,  на думку ліквідатора, зазначені факти свідчать про заінтересованість однієї особи у виведенні активів з ПП «Трубіж Агро» з метою ліквідації останнього та завдання шкоди кредиторам. Також ліквідатор вважає, що дані з реєстру виданих податкових накладних, надані ліквідатору податковим органом є достатніми доказами щодо відчуження майна ПП «Трубіж Агро».
13.10.2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням  судді Верховця А.А., який входить до складу суду і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Верховця А.А.,  який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотнікова С.В., Полякова Б.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 року вищевказаною колегією апеляційну скаргу ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  по справі №911/2243/18 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 24.11.2020 року.
11.11.2020 року через відділ документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її особистої участі, посилаючись на ослаблений імунітет через перенесення хвороби COVID.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 року розгляд справи №911/2243/18 відкладено на 17.12.2020 року.
09.12.2020 року на електронну адресу суду від ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання 17.12.2020 року в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2020 року клопотання ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. про проведення судового засідання 17.12.2020 року в режимі відеоконференції задоволено та призначено судове засідання 17.12.2020 року в режимі відеоконференції.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 року, у зв`язку з виходом судді Полякова Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустку з 17.12.2020 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 року вищевказаною колегією апеляційну скаргу ліквідатора ПП "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича С.О. на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  по справі №911/2243/18 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 17.12.2020 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 року розгляд справи №911/2243/18 відкладено на 20.01.2021 року.
20.01.2021 року в судове засідання з`явився  ліквідатор боржника та представник кредитора  ТОВ "Спектр-Агро" та надали усні пояснення по справі.
20.01.2021 року в судове засідання з`явилися  ліквідатор боржника та представник кредитора ТОВ «Спектр-Агро» та надали усні пояснення по справі.
Представники інших учасників провадження по справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе прийняти постанову без участі їх представників.
20.01.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
21.10.2019 року вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства та відповідно втратив дію Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Як вбачається з матеріалів справи у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2243/18 за заявою ТОВ "Спектр-Агро" про банкрутство ПП "Трубіж Агро".
Постановою господарського суду Київської області від 15.01.2019 року визнано банкрутом ПП "Трубіж Агро", відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.
На даний час провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.
05.08.2019 року до місцевого суду ліквідатором боржника було подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.
В поданій заяві ліквідатором зазначено, що попереднім керівником і засновником ПП "Трубіж Агро" ОСОБА_2 , а також ОСОБА_1., яка виконувала повноваження керівника боржника в окремий період часу, приймались нераціональні управлінські рішення, що потягли за собою накопичення кредиторської заборгованості боржника; активи боржника було відчужено на користь пов`язаної особи ТОВ "Трубіж Агротек", засновником якої також є ОСОБА_2 .
Таким чином ліквідатор вважає, що кредиторська заборгованість боржника згідно реєстру вимог кредиторів в сумі 19800833,02 грн. підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ "Трубіж Агротек" на користь ПП "Трубіж Агро" на підставі ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.
Рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2020 року у справі №911/2243/18 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ПП "Трубіж Агро" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання боржника на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.
Зазначене рішення господарського суду Київської області від 26.05.2020 року у справі №911/2243/18 і оскаржується ліквідатором до суду апеляційної інстанції.
Розглядаючи матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.
Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство на даний час визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства.
Частиною 1 ст. 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Відповідно до ч.  1 ст.  215 Господарського кодексу України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Частиною 3 ст.  215 Господарського кодексу України  визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинного станом на дату звернення ліквідатора до місцевого суду із заявою про субсидіарну відповідальність), під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.
Положення  ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства містять тотожні норми щодо субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства.
Визначене нормами ч. 5 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.
Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення    вимог до боржника, що лишились незадоволеними у справі про банкрутство.
Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності    винних дій, що призвели до банкрутства боржника.
При цьому, ні   Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ні Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють заборони для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі на керівника боржника, повноваження яких до та на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились, оскільки одним із визначальних для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).
При цьому час, що минув з дати припинення повноважень щодо боржника суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на вирішення питання про покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності.
А тому дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого ч. 5  ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а також    встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.
Водночас при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них  законом    та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин 1 та 3  ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»  (частин 1 і 3 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства).    
Щодо об`єктивної сторони правопорушення для покладення на суб`єктів субсидіарної  відповідальності у справі про банкрутство слід зазначити, що хоча приписи ч. 5 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ч.2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства і містять диспозицію (зміст) правопорушення- «доведення до банкрутства», за яке передбачена «санкція» у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.
Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство,  слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/господарської діяльності (ст. 42 Господарського кодексу України).    
Спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності, окрім вини, є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.    
При цьому, виходячи з положень ст.  73  та ч.1 ст.      74     Господарського процесуального кодексу   України  (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень),    суд наголошує, що обставини існування або відсутності будь-якого із елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дії, бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому  законом  порядку належними та допустимими доказами.
Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в Постанові №910/21323/16 від 16.06.2020 року).
Як вбачається з матеріалів справи ліквідатором надано до місцевого суду Звіт незалежного аудитора Рябової Н.В. про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП "Трубіж Агро" від 22.07.2019 року, складений на замовлення ліквідатора боржника.
До місцевого суду також було подано  Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП "Трубіж Агро", складений Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області відповідно до ст. 3 Кодексу України з процедур банкрутства.
Місцевим судом встановлено, що в звітах незалежного аудитора Рябової Н.В. від 22.07.2019 року та Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.12.2019 року  за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП "Трубіж Агро" зазначено про наявність ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства.
Зокрема, в звіті  ГТУ юстиції у Київській області зазначено, що ПП "Трубіж Агро" здійснено продаж 28 позицій основних засобів на користь ТОВ "Трубіж Агротек" на загальну суму 7731059 грн. без ПДВ, внаслідок чого боржник мав отримати грошові кошти в сумі 9277270,80 грн. з урахуванням ПДВ, однак кошти боржником отримано не було.
При цьому, враховуючи, що керівником ПП "Трубіж Агро" і ТОВ "Трубіж Агротек" була одна і та сама особа - ОСОБА_2 , зазначені обставини щодо вибуття основних засобів можуть свідчити про наявність ознак дій з доведення до банкрутства.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи вказані дані аналізу ґрунтуються на наданих ліквідатором боржника реєстрі податкових накладних і банківських виписках по рахункам банкрута.
Так, в матеріалах справи наявні надані ліквідатором боржника таблиця б/№, б/дати та без підпису з назвою "Інформація з ЄРПН", в якій серед іншого значиться інформація про вказане вище рухоме майно та найменування покупця ТОВ "Трубіж Агротек"; таблиця б/№, б/дати та без підпису з назвою "Техніка, реалізована ТОВ "Трубіж Агротек"", в якій наведено інформацію про вказане вище рухоме майно, ціну та вартість.
Проте ліквідатором не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному  суду доказів того, що відповідне рухоме майно належало боржнику, не надано жодного правовстановлюючого документа, або документа, що підтверджує реєстрацію права власності боржника на вказане майно.
Ліквідатором не надано доказів на підтвердження того з яких підстав, на яких умовах та за яку вартість боржник отримав вказане майно і що його відчуження за відповідною ціною було невигідним для боржника.
Крім цього ліквідатором не надано жодного доказу на підтвердження укладення правочину між сторонами, зокрема з наданих матеріалів неможливо встановити, чи мав місце один правочин, чи декілька, тип правочину (-ів) (купівля-продаж, поставка, рента, міна тощо), умови правочину (-ів), підписантів правочину (-ів).
Суд зазначає, що  надані ліквідатором боржника таблиці б/№, б/дати та без підпису з назвою "Інформація з ЄРПН", а також б/№, б/дати та без підпису з назвою "Техніка, реалізована ТОВ "Трубіж Агротек"", не можуть вважатися належними та допустимими доказами наявності у боржника відповідного рухомого майна та не можуть підтверджувати обставини щодо можливого неправомірного відчуження такого майна.
Крім того, як вірно зазначено місцевим судом,  зазначені обставини вже досліджувались судом під час розгляду заяви ліквідатора боржника від 02.08.2019 року № 02-33/205 (вх. №15107/19) про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним, в межах даної справи про банкрутство.
Судом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви ліквідатора.
При цьому слід зазначити, що на стадії апеляційного розгляду справи ліквідатор додатково посилається на докази, які не досліджувались судом першої інстанції під час прийняття рішення, зокрема на копії податкової накладної № 4 від 10.04.2017 року,  податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року ТОВ «Трубіж Агротек» та розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту  в розрізі контрагентів до вказаної декларації, податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року ПП «Трубіж Агро» та розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту  в розрізі контрагентів до вказаної декларації.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не  залежали від нього.
Ліквідатором не надано пояснень на підтвердження неможливості надання вказаних доказів до суду першої інстанції у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.
При цьому слід зазначити, що вказані декларації лише підтверджують факт відображення в податковому обліку підприємств операції щодо передачі майна, однак не підтверджують того, що вказана операція була вчинена з порушенням положень діючого законодавства та не спростовують висновків місцевого суду.
Щодо тверджень ліквідатора про необґрунтовану виплату коштів ОСОБА_1 , (яка була керівником ПП "Трубіж Агро" до 31.12.2016 року), що обґрунтовані тим, що між боржником і ОСОБА_1 укладено низку договорів поворотної фінансової допомоги (№ 1 від 01.05.2015 року, № 2 від 01.09.2015 року, № 3 від 01.05.2016 року, № 2 від 01.09.2016 року), за якими ОСОБА_1 було перераховано боржнику 6336819,18 грн., а повернуто боржником ОСОБА_1 8648616,35 грн., отже повернута сума перевищує отриманий розмір допомоги на суму 2311797,17 грн., апеляційний суд зазначає, що ліквідатором боржника не було надано суду копій вказаних вище договорів поворотної фінансової допомоги № 1 від 01.05.2015 року, № 2 від 01.09.2015 року, № 3 від 01.05.2016 року, № 2 від 01.09.2016 року,  і таким чином,  відсутня можливість дослідити умови надання та повернення поворотної фінансової допомоги за договорами.
Надані ліквідатором банківські виписки по рахункам боржника, без дослідження умов договорів поворотної фінансової допомоги, на думку колегії суддів не можуть вважатися достатніми доказами для висновку про необґрунтовану виплату коштів.
Щодо тверджень ліквідатора боржника про відсутність рухомого майна - комбайн зернозбиральний Claas Lexion 760 і два трактори John Deere 8360R, суд зазначає, що як встановлено місцевим судом вказана техніка перебуває у розшуку, а сам факт відсутності техніки не свідчить про наявність ознак з доведення до банкрутства. 
При цьому, місцевим судом слушно зауважено, що відповідно до  ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок про вжиття заходів щодо пошуку та виявлення майна банкрута покладається саме на ліквідатора.
Щодо тверджень ліквідатора про штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості підприємства та щодо тверджень, що  підприємство не повністю отримало кошти від реалізації продукції та не розрахувалось зі своїми постачальниками, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалі справи та вірно встановлено місцевим судом, в наданому ліквідатором фінансовому звіті боржника станом на 31.12.2016 року значиться дебіторська заборгованість в розмірі 6731,8 тис. грн., однак у фінансовому звіті станом на 01.01.2019 року ліквідатор взагалі не відображає наявність дебіторської заборгованості.
Відповідно до  положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства дебіторська заборгованість боржника може бути стягнута ліквідатором з дебіторів на користь боржника (ч.1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства) або включена до ліквідаційної маси та реалізована.
При цьому, як зазначалось вище, спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності окрім вини є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.
Матеріали справи не містять доказів, що ліквідаційна процедура ліквідатором завершена і майна боржника для задоволення вимог кредиторів не виявлено, зокрема доказів неможливості стягнення дебіторської заборгованості не подано.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви ліквідатора.
При цьому, приймаючи постанову, апеляційний суд звертається до висновків Верховного Суду викладених в постанові № 910/21232/16 від 16.06.2020 року, та вказує, що зміна у фінансових звітах статистичних показників господарської діяльності, майна, грошових коштів, дебіторської заборгованості та інших активів боржника у негативний бік (на які посилається ліквідатор та про які зазначено в звітах) за відсутності доказів на підтвердження підстав для їх зміни (договори, рішення, акти, первинна документація із зазначенням осіб, які їх укладали та вчиняли, підписували, тощо), не вказує на особу (осіб), яка прийняла рішення чи вчинила дію/бездіяльність та тим самим призвела до зміни цих показників; не вказує на спосіб, у якій змінились ці показники (продаж, безоплатне відчуження, розтрата тощо). 
При цьому відсутність у ліквідатора через неотримання, ненадання керівником наведеної первинної документації незалежно від причин її відсутності не може братись судом до уваги і тим виправдовувати посилання лише на відомості у фінансових звітах, оскільки у цьому разі призведе до порушення закріпленого в  ст. 77 Господарського процесуального кодексу України  положення про допустимість доказів у господарському процесі.    
А тому, за відсутності зазначених доказів відсутня об`єктивна сторона порушення з доведення до банкрутства/банкрутства, відсутні підстави для встановлення суб`єктів цього порушення та їх вину, а тому відсутні підстави для покладення на будь-кого із зазначених ліквідатором боржника осіб субсидіарної відповідальності відповідно до ч. 5 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.
На думку апеляційного суду, рішення про застосування до особи такого виду відповідальності, як субсидіарна відповідальність, повинно бути прийнято на підставі встановлених обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами та може бути обґрунтовано лише припущеннями ліквідатора боржника.
Згідно зі ст. 86  Господарського процесуального кодексу України,  суд  оцінює  докази  за своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.              
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу  ліквідатора приватного підприємства "Трубіж Агро" арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича на рішення  господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  у справі № 911/2243/18 залишити без задоволення.
2.Рішення господарського суду Київської області від 26.05.2020 року  у справі № 911/2243/18 залишити без змін.
3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
4.Матеріали справи №911/2243/18 повернути до господарського суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2021 року в зв`язку з перебуванням суддів Сотнікова С.В. та Копитової О.С. у відпустці.

Головуючий суддя                                                            О.С. Копитова 

       Судді                                                                                          С.В. Сотніков

                                                                                          О.М. Остапенко