ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

03 березня 2021 року

м. Харків
справа № 643/2667/19

провадження № 22-ц/818/1535/21
Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань – Плахотнікової І.О.,
учасники справи: 
заявник: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В., 

боржник : ОСОБА_1 ,

стягувач: ОСОБА_2 ,
заінтересована особа – Приватний виконавець Харківського виконавчого округу Кудряшов Дмитро В`ячеславович, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу
за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, 

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2020 року, постановлену суддею Горбунової Я.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець Попляк В.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування посилається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. перебуває зведене виконавче провадження № 63146216 з виконання виконавчого листа № 643/2667/19 від 14.09.2020 р., виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., 886,60 грн. та 384,20 грн.; виконавчого листа № 643/2667/19 від 14.09.2020 р., виданого Московським районним судом м. Харкова про виділення автомобіля марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «MAZDA 626», 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3 в натурі ОСОБА_1 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину вказаного майна у розмірі 165 500,00 грн. В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення належного боржнику на праві власності майна, на яке можливо звернутися стягнення. Станом на сьогоднішній день боржником не вживаються заходи щодо виконання вимог виконавчого документу, кошти не сплачуються, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.11.2020 року за ОСОБА_3 19.04.2016 року зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: 3-кімнатна квартира загальною площею 64.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, до боржника ОСОБА_1 перейшло право власності на 3-кімнатну квартиру загальною площею 64,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . Проте, як вбачається зі змісту відповіді Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.С. на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року, свідоцтво про право власності на спадщину боржник ОСОБА_1 не отримав та відповідно не зареєстрував право власності на вищезазначену квартиру в установленому законом порядку.

У зв`язку із чим вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 64,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2020 рокуПодання задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 64,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нову постанову, якою у задоволенні подання приватного виконавця відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню. Вказує, що на час звернення з цим поданням приватному виконавцю було достовірно відомо про те, що ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 643/2667/17, а ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2020 року було зупинено виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року на підставі якого приватним виконавцем Попляком В.В. було відкрито виконавче провадження. 

Приватний виконавець надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін. Звертає увагу на те, що постановами приватного виконавця від 15.12.2020 року зупинено вчинення виконавчих дій на підставі п. 2 ч. 1 ст, 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що у боржника наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, та відсутні відомості про інше майно, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. перебуває зведене виконавче провадження № 63146216 з виконання виконавчого листа № 643/2667/19 від 14.09.2020 р., виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., 886,60 грн. та 384,20 грн.; виконавчого листа № 643/2667/19 від 14.09.2020 р., виданого Московським районним судом м. Харкова про виділення автомобіля марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «MAZDA 626», 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3 в натурі ОСОБА_1 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину вказаного майна у розмірі 165 500,00 грн.

25.09.2020 року приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів № 643/2667/19 від 14.09.2020 р. Вказані постанови були направлені боржнику поштою та отримані ним 12.10.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

25.09.2020 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника.

25.09.2020 року приватним виконавцем за допомогою засобів Автоматичної системи виконавчого провадження направлено електронні запити до Міністерства внутрішніх справ України, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2020 року на запит щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів - в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 25.09.2020 року на запит про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - останнє місце роботи зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР- ТЕСТ-СТАНДАРТ».

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 25.09.2020 року на запит про осіб- боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді ДФС України від 25.09.2020 року про наявні рахунки у боржників- юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи - боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді ДФС України від 25.09.2020 року про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи - боржник ОСОБА_1 отримує доходи у ТОВ «УКР-ТЕСТ- СТАНДАРТ».

02.11.2020 року приватним виконавцем на адресу боржника був направлений виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до приватного виконавця 10.11.2020 року о 12:00 та надати пояснення з причин невиконання рішення суду, а також надати відомості про майно, на яке можливо звернути стягнення. Вказаний виклик боржник отримав 23.11.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У призначений день та час, а також протягом наступних робочих днів боржник ОСОБА_1 не з`явився до приватного виконавця та витребувані відомості не надав.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 230675770 від 02.11.2020 року за боржником у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

Згідно відповіді Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за ОСОБА_1 згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки в державному реєстрі земель не зареєстровано.

Згідно відповіді Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, на даний час з боржником відсутні договірні відносини щодо передачі об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова Управлінням у користування.

Згідно відповіді Управління споживчого ринку Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради за ОСОБА_1 об`єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту не обліковані.

27.11.2020 року до приватного виконавця надійшла заява представника стягувача про залучення до матеріалів виконавчого провадження копій документів.

Як вбачається з відповіді Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.Є. на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року по справі № 643/2667/19 від 11.09.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.Є. було відкрито спадкову справу № 21/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1949 року народження, за заявою про прийняття спадщини, яку подав син спадкодавця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заяв про відмову від прийняття спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Також до відповіді додана копія Витягу із Спадкового реєстру.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.11.2020 року за ОСОБА_3 19.04.2016 року зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: 3-кімнатна квартира загальною площею 64.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що до боржника ОСОБА_1 перейшло право власності на 3-кімнатну квартиру загальною площею 64,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . 

Проте, як вбачається зі змісту відповіді Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.С. на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року, свідоцтво про право власності на спадщину боржник ОСОБА_1 не отримав та відповідно не зареєстрував право власності на вищезазначену квартиру в установленому законом порядку. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.11.2020 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено про те, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону).

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Статтею 48 Закону визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дають підстави для висновку, що звернення стягнення на нерухоме майно здійснюється у разі відсутності в боржника іншого майна, зокрема цінних паперів, об`єктів нерухомості, транспортних засобів, земельних ділянок, відкритих рахунків, тощо.

Із змісту рішення Московського районного суду від 28 січня 2020 року вбачається, що у власність ОСОБА_1 виділено автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «MAZDA 626», 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року змінено. Доповнено резолютивну частину рішення після третього абзацу реченням: «Право спільної часткової власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на автомобілі: ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , Mazda 626, номерний знак НОМЕР_2 , Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_3 – припинити».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року у незміненій частині та постанову Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року.

Отже,  ОСОБА_1 згідно вищевказаного рішення суду виділено в натурі три автомобілі.
Належних та допустимих доказів того, що виконати рішення суду в частині стягнення грошових коштів за рахунок зазначеного майна є неможливо матеріали справи не містять.

За таких обставин звернення стягнення на нерухоме майно боржник - є передчасним.

Приймаючи до уваги, що до звернення з відповідним поданням виконавець повинен здійснити всі інші передбачені Законом заходи для належного виконання судового рішення та довести цей факт у суді, чого не було зроблено виконавцем, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала скасуванню, подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2020 року – скасувати.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук 

Судді –                                                                        О.В. Маміна 

                                                                               О.Ю. Тичкова