ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/2733/20	Головуючий у 1-й інстанції Сливка  Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/53/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 310020000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Боднар Р.В. 
та сторін: позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Шмигельської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/2733/20 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 — адвоката Синюка Артема Сергійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст якого складений 16 вересня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення індексації, -
В С Т А Н О В И В:
у лютому 2020 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на її користь на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2014 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення з ОСОБА_2 на її користь 49 842 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 04 копійки заборгованості по індексації аліментів.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1  зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2014 року із відповідача на її користь стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На примусове виконання вказаного рішення суду 22 жовтня 2014 року Тернопільським міським відділом ДВС відкрито виконавче провадження. Заборгованості за аліментами відповідач не має. Однак, на даний час вказана сума аліментів є недостатньою для належного утримання сина, який у 2019 році пішов у перший клас Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16 імені Володимира Левицького Тернопільської міської ради. Дитина росте, у зв`язку із чим потребує більших витрат на покупки одягу, взуття, необхідних для навчання речей, засобів особистої гігієни та повноцінного харчування. При цьому, розмір її заробітної плати в сумі 4 273 гривень у місяць, які вона отримує, працюючи перукарем у ФОП ОСОБА_4 , є недостатнім для належного забезпечення сина усім необхідним. На даний час, на законодавчому рівні збільшено мінімальний розмір аліментів, зокрема мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на дитину старшу шести років з 01 січня 2020 року становить 2 218 гривень. При цьому, фінансовий стан відповідача покращився, оскільки відповідач займається підприємницькою діяльністю, здійснює роздрібну торгівлю медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах. Крім цього, позивачка зазначає, що відповідач сплачував аліменти на сина у твердій грошовій сумі без врахування індексації, у зв`язку із чим вважає, що з відповідача слід стягнути індексацію по аліментах за період з 10 липня 2014 року по січень 2020 року у сумі 49 842,04гривень. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення індексації — задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог — відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 гривень судового збору.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення індексації по аліментах та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на те, що воно в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості по сплаті індексації аліментів прийняте внаслідок неповного з`ясування всіх обставин справи, порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що суд відмовляючи їй у стягненні з відповідача індексації аліментів, фактично констатував, що їй, як одержувачу аліментів, не належить жодної компенсації від подорожчання цін на товари і послуги, оскільки починаючи з 10 липня 2014 року до січня 2020 року не відбулося подорожчання товарів та послуг, що не відповідає ні фактичним, ні статистичним даним. Суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Закону України “Про виконавче провадження” та “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Вказує, що поданий нею розрахунок розміру індексації є правильним, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства та загальновизнаним методикам розрахунку та не оскаржувався ні відповідачем, ні його представником.
Від представника ОСОБА_2 — адвоката Синюка Артема Сергійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, зокрема щодо відмови в стягненні індексації аліментів відповідає в повному обсязі. Вказує, що індекс споживчих цін за період з червня 2016 року по червень 2020 року не перевищив поріг індексації, який законодавцем установлено на рівні 103 відсотка, тому, розрахунок індексації аліментів за цей період не проводиться, відтак, суд вірно прийшов переконанню, що позовні вимоги про стягнення із відповідача індексації за період із 10 липня 2014 року по січень 2020 року у сумі 49 842,04 гривень є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Крім цього, суд вірно не прийняв до уваги наданий позивачкою розрахунок індексації аліментів, оскільки він не відповідає Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 на що і наголошувалося стороною відповідача в суді першої інстанції. Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2  — адвокат Синюк Артем Сергійович просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в частині збільшення стягнення аліментів змінити, зменшивши стягнення аліментів із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі із 3 500 гривень до 1 400 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи із дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; в решті рішення суду Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року по справі №607/2733/20 залишити без змін, а також стягнути із позивача на користь відповідача судові витрати по справі, котрі складаються зі сплати останнім судового збору, посилаючись на те, що воно не ґрунтується на належних і допустимих доказах, є невмотивованим, а також судом невірно застосовано норми матеріального і порушено норми процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 — адвокат Синюк А.С. зазначив, що суд не звернув увагу, що згідно наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відповідач саме успадкував земельну ділянку площею 3,6926 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Товстенської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Проте, це не є доказом покращення його майнового стану. Окрім цього, будь-яких доказів котрі б свідчили, що дана земельна ділянка приносить дохід матеріали справи не містять. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність із 05 квітня 2004 року, тобто, на момент призначення аліментів рішенням від 01 вересня 2014 року він вже займався підприємницькою діяльністю. Окрім того, позивачкою не подано до суду будь-яких доказів щодо погіршення свого стану здоров`я та стану здоров`я неповнолітнього ОСОБА_3 , водночас, як вбачається із довідки про доходи №2, виданої 23 січня 2020 року, остання працює у перукарському салоні “Красуня” на посаді перукаря, загальна сума її доходів за період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 25791грн., а також, вона отримує аліменти на утримання своєї другої доньки. Крім того, відповідач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, сплачує аліменти на утримання дитини та відсутня заборгованість по їх сплаті. Вказує, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти — платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що після рішення суду та по даний час змінилось матеріальне становище, сімейний стан та покращився стан їхнього здоров`я, який би впливав на стягуваний розмір аліментів. Доводи позивача, наведені нею у позові не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Стан здоров`я сторін спору не змінився.
Від представника ОСОБА_1 — адвоката Шмигельської Олени Василівни надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 — адвоката Синюка Артема Сергійовича, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в частині визначення нового розміру аліментів — залишити без змін, посилаючись на те, що вона є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів прийняте законне внаслідок повного та всебічного встановлення всіх фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яке не може бути скасоване внаслідок простого небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки по належному утриманню своєї дитини та забезпеченню її усестороннього та гармонійного розвитку. Вказує, що при визначенні розміру аліментів в розмірі 1 000 гривень судом в рішенні від 01 вересня 2014 року у справі №607/11452/14-ц було встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працює, однак, є працездатним, його стан здоров`я задовільний, аліментних обов`язків не має, проте, не виконує покладений на нього обов`язок утримувати дитину. Натомість, при винесенні оскаржуваного рішення, було встановлено, що дохід відповідача від здійснення підприємницької діяльності за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року становить 445 844,49 гривень, тобто, середньомісячний дохід становить 18 576,49 гривень. Отже, має місце факт суттєвого покращення матеріального стану відповідача, що є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів та підтверджує спроможністю відповідача сплачувати аліменти в розмірі 3 500 гривень в місяць. Також, на покращення матеріального стану відповідача вказує той факт, що він за період від дня прийняття рішення про стягнення аліментів став власником земельної ділянки. Вважає за необхідне критично оцінити покликання апелянта у своїй апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано покращення матеріального стану позивачки та отримання нею аліментів на другу дитину.
У судовому засіданні позивач  ОСОБА_1  та її представник адвокат Шмигельська О.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Синюка А.С. не визнали вважаючи її необґрунтованою та не законною.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Синюк А.С. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою, проте, від адвоката Синюка А.С. в канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримують.
У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Шмигельської О.В., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 — підлягає до задоволення, а апеляційна скарга представника  ОСОБА_2 — адвоката Синюка Артема Сергійовича не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим 26 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1673 (а.с. 18).
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , відновлено позивачці дошлюбне прізвище ОСОБА_6 та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітнього сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13).
Неповнолітній син сторін ОСОБА_8 проживає разом із матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №43 виданою 24 січня 2020 року Приватним підприємством “Загребелля” №43 від 24 січня 2020 року (а.с. 20).
Згідно довідки №16 виданої 23 січня 2020 року Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №16 імені Володимира Левицького Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 навчається у 1-Б класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16 імені Володимира Левицького Тернопільської міської ради (а.с. 22).
Як убачається із довідки про доходи №2, виданої 23 січня 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 працює у перукарському салоні “Красуня” на посаді перукаря, загальна сума її доходів за період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 25 791 гривень (а.с. 21).
Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах, наданого головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №13817 від 21 січня 2020 року станом на 01 січня 2020 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 23).
Позивачкою також надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №197553732, якою стверджується, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 3,6926 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Товстенської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області (а.с. 25).
На ухвалу суду про витребування доказів, Тернопільським управлінням Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України №3317/10-5/19-00-54-08/14563 від 03.07.2020 року надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 , з яких убачається, що дохід відповідача ОСОБА_2 від здійснення підприємницької діяльності за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року, становить 445 844,50 гривень (а.с. 64-65).
Отже, середньомісячний дохід ОСОБА_2 становить 18 576,85 гривень (445 844,50 гривень : 24 місяці).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (надалі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Також згідно з статтею 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на неповнолітнього сина ОСОБА_8 у сумі по 1 000 гривень, щомісячно є недостатнім для належного утримання сина, при цьому, фінансовий стан відповідача покращився, у зв`язку із отриманням ним стабільних доходів від здійснення підприємницької діяльності, які у 2019 році становили 18 576,85 гривень в місяць.
Відмовляючи в позові в частині проведення індексації аліментів до жовтня 2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що до втрати чинності старої редакції Закону України “Про виконавче провадження” розрахунок індексації аліментів відносився до повноважень державного виконавця, в провадженні у якого перебуває виконавчий лист. Крім цього, суд не прийняв до уваги наданий позивачкою розрахунок індексації аліментів, оскільки вважав, що він не відповідає Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Зокрема, індекс споживчих цін за період з червня 2016 року по червень 2020 року не перевищив поріг індексації, який законодавцем установлено на рівні 103 відсотка, тому розрахунок індексації аліментів за цей період не слід проводити.
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погодитися не може, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.
Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України “Про індексацію грошових доходів населення”. У частині першій статті 2 цього Закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі №6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України “Про індексацію грошових доходів населення”.
Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”).
Частиною першою статті 2 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі — Порядок).
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” (у редакції чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIIІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”у частині першій статті 4 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” величину “101” замінено величиною “103”.
Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотки.
Базовий місяць є липень 2014 року, в якому розмір аліментів — 1 000 гривень.
Прожитковий мінімум у 2014 році — з липня становить 1 218 гривень; 2015 році — 1 218 гривень; 2016 році з січня — 1 218 гривень, з червня — 1 450 гривень, з грудня — 1 600 гривень; 2017 році з січня — 1 600 гривень, з червня — 1 684 гривні, з грудня — 1 762 гривні; 2018 році з січня — 1 762 гривні, з липня — 1 841 гривню, з грудня — 1 921 гривню; 2019 році з січня — 1 921 гривню, з липня — 2 007 гривень, з грудня — 2 102 гривні.
Розрахунок індексації проводиться наступним чином: липень 2014 року — 100,4%, серпень 2014 року — 100,8%, вересень 2014 року — 100,8% * 102,9% = 103,7%.
Отже, у вересні 2014 року поріг 103% перевищено, а тому, виникло право на індексацію аліментів, проте, індекс інфляції за вересень опубліковано у жовтні, то індексацію буде проведено у листопаді 2014 року.
Таким чином, індексація належна до сплати в листопаді 2014 року становила 37 гривень (1 000 гривень * 3,7/100%).
Аналогічно нараховується індексація за наступні місяці.
Отже, за грудень 2014 року коефіцієнт становить 6,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 062 гривні; січень 2015 року коефіцієнт становить 8,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 082 гривні; лютий 2015 року коефіцієнт становить 11,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 115 гривень; березень 2015 року коефіцієнт становить 14,90%, а сума аліментів з індексацією — 1 149 гривень; квітень 2015 року коефіцієнт становить 21,00%, а сума аліментів з індексацією — 1 210 гривень; травень 2015 року коефіцієнт становить 34,10%, а сума аліментів з індексацією — 1 341 гривню; червень 2015 року коефіцієнт становить 52,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 528 гривень; липень 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; серпень 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; вересень 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; жовтень 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; листопад 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; грудень 2015 року коефіцієнт становить 56,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 562 гривні; січень 2016 року коефіцієнт становить 58,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 585 гривень; лютий 2016 року коефіцієнт становить 58,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 585 гривень; березень 2016 року коефіцієнт становить 58,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 585 гривень; квітень 2016 року коефіцієнт становить 58,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 585 гривень; травень 2016 року коефіцієнт становить 58,50%, а сума аліментів з індексацією — 1 585 гривень; червень 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; липень 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; серпень 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; вересень 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; жовтень 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; листопад 2016 року коефіцієнт становить 67,70%, а сума аліментів з індексацією — 1 677 гривень; грудень 2016 року коефіцієнт становить 74,60%, а сума аліментів з індексацією — 1 746 гривень; січень 2017 року коефіцієнт становить 74,60%, а сума аліментів з індексацією — 1 746 гривень; лютий 2017 року коефіцієнт становить 74,60%, а сума аліментів з індексацією — 1 746 гривень; березень 2017 року коефіцієнт становить 81,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 812 гривень; квітень 2017 року коефіцієнт становить 81,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 812 гривень; травень 2017 року коефіцієнт становить 81,20%, а сума аліментів з індексацією — 1 812 гривень; червень 2017 року коефіцієнт становить 88,00%, а сума аліментів з індексацією — 1 880 гривень; липень 2017 року коефіцієнт становить 88,00%, а сума аліментів з індексацією — 1 880 гривень; серпень 2017 року коефіцієнт становить 88,00%, а сума аліментів з індексацією — 1 880 гривень; вересень 2017 року коефіцієнт становить 93,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 938 гривень; жовтень 2017 року коефіцієнт становить 93,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 938 гривень; листопад 2017 року коефіцієнт становить 93,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 938 гривень; грудень 2017 року коефіцієнт становить 99,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 998 гривень; січень 2018 року коефіцієнт становить 99,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 998 гривень; лютий 2018 року коефіцієнт становить 99,80%, а сума аліментів з індексацією — 1 998 гривень; березень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; квітень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; травень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; червень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; липень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; серпень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; вересень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; жовтень 2018 року коефіцієнт становить 106,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 066 гривень; листопад 2018 року коефіцієнт становить 114,80%, а сума аліментів з індексацією — 2 148 гривень; грудень 2018 року коефіцієнт становить 114,80%, а сума аліментів з індексацією — 2 148 гривень; січень 2019 року коефіцієнт становить 121,50%, а сума аліментів з індексацією — 2 215 гривень; лютий 2019 року коефіцієнт становить 121,50%, а сума аліментів з індексацією — 2 215 гривень; березень 2019 року коефіцієнт становить 121,50%, а сума аліментів з індексацією — 2 215 гривень; квітень 2019 року коефіцієнт становить 121,50%, а сума аліментів з індексацією — 2 215 гривень; травень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; червень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; липень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; серпень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; вересень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; жовтень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; листопад 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень; грудень 2019 року коефіцієнт становить 128,60%, а сума аліментів з індексацією — 2 286 гривень, що в загальному становить 118 940 гривень.
Слід врахувати той факт, що відповідачем за весь період було сплачено аліменти в сумі 69 097,96 гривень, тому, сума індексації, яка підлягає до стягнення становить 49 842,04 гривень (118 940 гривень (сума аліментів з індексацією) — 69 097,96 гривень (сума сплачених аліментів)).
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 — адвоката Синюка Артема Сергійовича слід залишити без задоволення, оскільки висновки місцевого суду щодо збільшення розміру аліментів відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в частині відмови стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 842 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 04 копійки заборгованості по індексації аліментів — скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) 49 842 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 04 копійки заборгованості по індексації аліментів за період з 10 липня 2014 року по 20 січня 2020 року.
В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року — залишити без змін.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 листопада 2020 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року слід поновити в нескасованій частині.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за розгляд в апеляційній інстанції судовий збір в розмірі 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) гривню 20 копійок в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  — адвоката Синюка Артема Сергійовича — залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — задовольнити.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в частині відмови стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 842 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 04 копійки заборгованості по індексації аліментів — скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) 49 842 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 04 копійки заборгованості по індексації аліментів за період з 10 липня 2014 року по 20 січня 2020 року.
В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року — залишити без змін.
Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2020 року в нескасованій частині.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за розгляд в апеляційній інстанції судовий збір в розмірі 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) гривню 20 копійок в дохід держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 лютого 2021 року.

Головуючий 
Судді