ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/142/21	Суддя у першій інстанції -  Піньковський Р.В.  	
Справа: №705/300/21 Категорія: ст.124 КУпАП   	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.                                                                                         м. Черкаси

      Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Вікторія», 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі  20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.,

                                                              в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 04.12.2020 о 16 год. 14 хв., в смт. Маньківка по вул. Шевченка, керував автомобілем TOYOТA RAV4 д.н. НОМЕР_1 та виїхав частково на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем М2140 д.н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим  порушив вимоги п.13.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Не погоджуючись з постановою місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати  постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2021 року, як незаконну,  провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу  адміністративного правопорушення. 
По суті апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, жодним чином не аргументував в чому саме полягає суть порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у провину, не надав належної та об`єктивної оцінки наявним у справі письмовим доказам та показам свідків, а в основу оскаржуваного рішення поклав неправдиві покази ОСОБА_2 , на думку скаржника, безпосереднього винуватця ДТП, який намагається уникнути адміністративної відповідальності, а також протокол про адміністративне правопорушення разом із схемою ДТП, які лише фіксують наїзд ОСОБА_1 на роздільну смугу, і в повній мірі не відображають дорожню обстановку, яка була на момент вчинення ДТП, на чому скаржник наголошував у судовому засіданні.
Вказав, що  саме водій легкового автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР України, оскільки механічні пошкодження, яких зазнали транспортні засоби, були викликані поведінкою (діями) саме ОСОБА_2 . Натомість апелянтом було вчинено всі можливі у даній ситуації дії для уникнення зіткнення автомобілів. Вважає, що з метою уникнення зіткнення, єдиним можливим варіантом поведінки водіїв було те, що водій автомобіля Москвич М 2140 д. н. НОМЕР_2 повинен був збавити швидкість та надати можливість водієві автомобіля TOYOТA RAV4 д.н. НОМЕР_1 завершити об`їзд. Інші безпечні варіанти поведінки водіїв були недоступні через наявність перешкод у вигляді припаркованих автомобілів на узбіччях дороги в обох напрямках.
Вказані обставини також підтверджувалися показами свідка ОСОБА_3 , наданими нею у судовому засіданні та письмовими поясненнями ОСОБА_4 (власника автомобіля NISSAN X-TRAIN д.н. НОМЕР_4 ).
Таким чином, скаржник зазначає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є помилковими. При цьому в порушення вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП такі висновки зроблено судом без зазначення жодних обґрунтувань, у тому числі посилання на обставини чи фактичні дані, які доводили б його винуватість у вчиненні ДТП.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю наступне.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП,  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
   При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.
Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 10. 1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п.13.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Згідно п.13.4 ПДР України, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем TOYOТA RAV4 д.н. НОМЕР_1 та виїхав частково на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем М2140 д.н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим  порушив вимоги п.13.4 ПДР України, що в свою чергу стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, є однією з причин тих наслідків, які настали в результаті ДТП.
Крім того, факт порушення ПДР ОСОБА_1 , який перебуває у причинному зв`язку з наслідками ДТП, й утворює таким чином об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується також: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492183 від 04.12.2020 року (а.с.2); схемою місця ДТП (а.с.3); письмовим поясненням ОСОБА_1 (а.с.4); письмовим поясненням ОСОБА_2 (а.с.5); письмовим поясненням ОСОБА_5 (а.с.6).
Твердження апелянта щодо неврахування місцевим судом вчинення  правопорушення  іншим учасником ДТП ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції відхиляє, враховуючи, що при розгляді справи суд з`ясовував, чи було вчинено адміністративне правопорушення і поставлене у вину ОСОБА_1 , саме ним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 04.12.2020 року серії ДПР18 № 492183 складений саме відносно ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що зазначена постанова ухвалена місцевим судом при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .
Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245, 251, 252, 294 КУпАП, -

                                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Уманського  міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року, відносно  ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко