ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/278/21 Справа № 185/8070/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 гривень,

       за участю:
       особи, що притягається до 
       адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 
       захисника                                        Бобровницького В.І.
       потерпілого                                         ОСОБА_2 
       
ВСТАНОВИВ:

       Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення. 
       За обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, 11.11.2020 року о 12.15 год.  ОСОБА_1  по вул. Дніпровська, 41 м. Павлограда, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 24» н.з.  НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч з крайнього положення на проїзну частину не дав дорогу попутньому транспортному засобу марки «Fiat Linea» н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , який рухався позаду праворуч, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження. 

       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Не погоджується зі складеним протоколом та прийнятим судом рішенням про визнання його винуватим у правопорушення. Зазначає, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 , який їхав позаду нього по одній з ним смузі і почав здійснювати випередження з правої сторони всупереч ПДР, в той час як ОСОБА_1 , включивши показник поворот праворуч, здійснював маневр повороту праворуч. Внаслідок чого сталося дотичне контактування двох автомобілів, при якому транспортний засіб ОСОБА_2 зачепився за праве переднє крило його автомобіля, проїхав певну відстань та зупинився. 
       Крім того, в протоколі не уточнено не з якого крайнього положення виконував ОСОБА_1 поворот праворуч та чому інспектор не врахував, що перед моментом зіткнення обидва автомобілі знаходились на одній смузі руху. Зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу добре видно, що автомобіль ГАЗ-24 після контактування з іншим автомобілем знаходиться на правій смузі руху і судячи з його положення на проїзній частині він починав зміну руху, знаходячись на тій же смузі. 
       Крім того відсутні підписи понятих на протоколі та на схемі місця ДТП, які повинні бути присутніми при огляді місця ДТП, у зв`язку з чим тепер вже неможливо об`єктивно встановити обставини, які стосуються механізму самої ДТП. Не встановлено та не опитано жодного свідка ДТП.
       Таким чином, звинувачення ґрунтується тільки на показах потерпілого ОСОБА_2 , який є зацікавленим в такому рішенні суду та іншими доказами не підтверджена його вина. 

       Позиції учасників апеляційного процесу.
       В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Бобровницький В.І. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення. ОСОБА_1 зазначив, що ДТП сталося саме з вини водія ОСОБА_2 , який їхав в одній смузі за ним і не повинен був випереджувати його з правої сторони, фактично обганяв його по бордюру, в той час як ОСОБА_1 здійснював маневр повороту праворуч.
       Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив залишити її без задоволення, а постанову суду без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою. Щодо обставин ДТП пояснив, що подія сталася з вини саме ОСОБА_1 , який їхав по лівій смузі з включеним лівим поворотом, коли він його вже майже проїхав, то він раптово повернув праворуч і вдарив автомобіль в заднє ліве крило і двері, через що він виїхав заднім колесом на бордюр, проїхавши вперед зупинився і що неможливо було його обганяти по бордюру, як стверджував ОСОБА_1 .

       Мотиви апеляційного суду.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду є неспроможними.
       Суд першої інстанції, при винесені постанови стосовно ОСОБА_1 вжив належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а його висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №250595 від 11 листопада 2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставилось в провину порушення пункту 10.4 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку...
       Так, висновки суду першої інстанції про невідповідність в діях водія ОСОБА_1 вказаному пункту Правил дорожнього руху є правильними та ґрунтуються на доказах, досліджених в суді першої та апеляційної інстанції і, відповідно, про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       В своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_1 , наданих інспектору поліції, зазначив, що 11.11.2020 року о 12.15, керуючи автомобілем ГАЗ24 по вул. Дніпровська по правій смузі, під`їзжаючи до повороту на Водоканал він включив правий поворот і почав повертати правопоруч, подивився в дзеркало заднього виду і побачив, що з правого боку ззаду наближається легковий автомобіль та почав його обганяти з правої сторони, але не встиг і зіткнувся з правим крилом його автомобіля. Вважає, що не зобов`язаний був його пропустити, оскільки мав перевагу в русі, на його думку.
       Аналогічні пояснення ОСОБА_1 на свій захист надав і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вважаючи, що саме ці дії водія автомобіля Фіат призвели до настання ДТП.
       Згідно з письмовими поясненнями водія автомобіля Фіат НОМЕР_2 ОСОБА_2 , останній 11.11.2020 року в 12.15 рухався по вул. Дніпровська по правій крайній смузі, перед поворот на Водоканал по лівій смузі рухався автомобіль ГАЗ24 з включеним лівим поворотом, коли він його вже майже проїхав, то він раптово повернув праворуч і допустив зіткнення з його автомобілем з лівого боку, від чого він заднім колесом виїхав на бордюр справа, проїхав вперед і зупинився.
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення та зазначив, що здійснювати випередження автомобіля ГАЗ з правої сторони по бордюру було б неможливим і наполягав, що водій ОСОБА_1 їхав в лівій смузі і раптово почав повертати праворуч, не пропустивши його.
       Разом з тим, твердження сторони захисту, що саме дії водія ОСОБА_2 , який здійснював випередження автомобіля ГАЗ24 з правої сторони, а не з лівої, в той час як водій ОСОБА_1 здійснював маневр повороту праворуч з крайньої правої смуги, внаслідок чого настала ДТП, не підтверджуються матеріалами справи.
       За схемою місця ДТП в автомобіля ГАЗ 24 розбито правий показчик повороту, деформовано переднє праве крило, передній бампер справа, а в автомобіля Фіат деформовано задні ліві двері, заднє ліве крило, пошкоджено лакофарбове покриття заднього бамперу зліва, розбито декоративну накладку заднього лівого колеса.
       Враховуючи всі наявні докази у справі, з огляду на схему місця ДТП, розташування транспортних засобів та пошкоджень на обох автомобілях, апеляційний суд вважає, що саме водій ОСОБА_1 не дотримався вимог пункту 10.4 ПДР при виконанні маневру поворот праворуч не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині і саме його дії призвели до настання ДТП.
Крім того, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП складені з дотриманням ст. ст. 254-256 КУпАП та відповідної інструкції, в ньому зазначена суть правопорушення та розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також зазначено, порушення якого саме пункту ПДР перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. 
Посилання апелянта на відсутність в протоколі та на схемі місця ДТП підписів понятих, які повинні бути присутніми при огляді місця ДТП, не ґрунтуються на вимогах чинного КУпАП. Крім того, свідки пригоди зазначаються в протоколі у разі їх наявності, проте виходячи з матеріалів справи, жодний з учасників ДТП на місці не зазначали, що були свідки та просили їх опитати. 
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП або Інструкції під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, та спростовують доводи апелянта, що матеріалами не доведено вину останнього, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення. 
       На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        О.П. Піскун