УХВАЛА
09 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/3749/20
адміністративне провадження № К/9901/5216/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №320/3749/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
17.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №320/3749/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 15.02.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано, що повний текст оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №320/3749/20 складено 18.01.2021, відтак касаційна скарга подана у межах строку на касаційне оскарження.
Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не врахували позицію Верховного суду, викладену у постановах від 10.03.2020 у справі №913/549/17, від 28.10.2019 у справі №911/2558/18, від 31.10.2018 у справі №910/23455/17, від 14.11.2018 у справі №903/6/18, від 27.11.2018 у справі №913/67/17.
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до статті 330 КАС України, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Слід зауважити, що скаржником не вказано, які саме норми матеріального права неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, а також не доведено подібність правовідносин у даній справі та справах, на які він посилається. Скаржником вказано, що суд апеляційної інстанції поверхнево дослідив обставини справи і дійшов висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи. Однак, стверджуючи про неправильну оцінку доказів судами попередніх інстанцій, скаржник не зазначає, які саме норми процесуального права порушено судами попередніх інстанцій.
Загалом доводи скаржника зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду. Натомість, обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку, скаржник не наводить.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №320/3749/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва