ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 446/2052/19 пров. № А/857/14695/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                      Хобор Р.Б.,
суддів                                                                           Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М. 
з участю секретаря судового засідання                         Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Костюк У.І. у м. Кам`янка-Бузька о 13 год. 19 хв. у справі № 446/2052/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області, старшого державного інспектора Львівського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області Панасюка Юрія Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

                                                      В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2019 року № 12226, на підставі якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн.
У обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначає те, що 30.10.2019 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано вилов риби у забороненому місці та забороненим знаряддям, внаслідок чого позивач порушив пункт 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Позивач вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення протиправною з огляду на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Позивач зауважує, що фото- та відеоматеріали, які надані відповідачем не підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення. Позивач зазначає, що відповідач не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не довів, що позивач здійснив адміністративне правопорушення. Позивач наголошує, що саме орган, який притягає особу до адміністративної відповідальності, має довести його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. 
На думку позивача, відповідач безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржену постанову належить скасувати.
Позиція відповідача зводиться до того, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали відеофіксації, підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП.
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з цим рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував та дослідив обставини справи, при розгляді справи порушив норми процесуального права.
Суд першої інстанції, на думку позивача, протиправно визнав доказом вчинення правопорушення матеріали відеофіксації, які складені не на місці вчинення правопорушення, а на території приватного підприємства. Тим більше на матеріалах відеофіксації не зафіксовано факту того, що саме позивач здійснив вилов риби у забороненому місці та забороненим знаряддям лову. Крім того, позивач у апеляційній скарзі звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення щодо дати розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 04 жовтня 2019 року старший державний інспектор Львівського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області Панасюк Юрій Іванович склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зафіксував те, що ОСОБА_1 04.10.2019 року близько 14 год. 25 хв. на скидному каналі Добротвірської ТЕС в смт. Добротвір проводив вилов риби сіткою чим порушив пункт 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства. ОСОБА_1 заподіяв майнову шкоду в сумі 3553 грн. Протокол підписаний свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У протоколі зазначено, що адміністративна справа буде розглядатися 30.10.2019 року в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Львівській області.
30.10.2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області винесло постанову № 1226, на підставі якої притягнула позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 85 КУпАП та наклала на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 85 КУпАП, довів належними та допустимими доказами.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з частиною 3 статті 85 КУпАП порушення правил рибальства - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єкт цього адміністративного правопорушення – встановлені правила вилову риби.
Об`єктивна сторона полягає у вчинення активних дій щодо вилову риби з порушенням встановлених правил. 
Суб`єктом виступає будь-яка фізична особа.
Суб`єктивна сторона полягає в умисній формі вини.
Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема, із застосуванням промислових та  інших  знарядь  лову,  виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів  усіх  видів  і найменувань, у каналах теплоенергоцентралей, підвідних та скидних каналах електростанцій.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Частиною 1 статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
На підставі аналізу наведених правових норм, апеляційний суд дійшов висновку про те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана безпосередньо фіксувати факт адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано те, що позивач здійснив вилов риби: сазан - 8 шт., карась - 3 шт., верховодка – 8 шт., амурський чубачок - 54 шт. у скидному каналі Добротвірської ТЕС. Цей факт зафіксований матеріалами відеофіксації, на яких зафіксовано позивача з пакетом, у якому знаходились вказані вище види риб, а також знаряддя лову – сітку.
З матеріалів відеофіксації та протоколу слідує, що відповідач безпосередньо зафіксував та спостерігав факт вчинення правопорушення, що є підтвердженням вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, визначеним ч. 3 ст. 85 КУпАП, а саме порушення правил рибальства.
Отже,  протокол про адміністративне правопорушення та матеріали відеофіксації, на думку апеляційного суду, є належними доказами у справі.
Безпідставним є посилання позивача на те, що працівники відповідача незаконно проникли на територію приватного підприємства де затримали позивача, оскільки, відповідно до підпункту 6.14 пункту 6 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012 року управління має право безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу ще на таке.
Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
У статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Апеляційний суд встановив те, що відповідач повідомив позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, вказавши про це у протоколі, з яким позивач ознайомився.
Виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення щодо дати розгляду справи про адміністративне правопорушення не випливає на законність постанови, оскільки позивач був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 30.10.2020 року і саме в цей день відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Таким чином при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв правомірно, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2019 року № 12226 є такою, що прийнята в спосіб, порядку та в межах повноважень відповідного органу, які визначені чинним законодавством.
Отже, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення постанови в справі про адміністративне правопорушення в силі.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 446/2052/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повний текст постанови складений 27.01.2021 року