Справа № 127/24254/19                                                                
Провадження № 33/801/220/2021
Категорія: 325 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу в.о. керівника Вінницької місцевої прокуратури О. Ведешина на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КпАП України, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 

встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді виконання ста двадцяти годин суспільно корисних робіт, а також стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, в порядку ст. 7, 250, 287 КпАП України та статті 26 Закону України «Про прокуратуру» прокурор Вінницької місцевої прокуратури О. Ведешин подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що як на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2019 року, так і зараз ОСОБА_1 перебуває на примусовому лікуванні у відділенні №1 для ПЗМХ з посиленим режимом нагляду у КНП «Вінницька обласна психіатрична лікарня №2 Вінницької обласної ради» і є неосудним.
Апелянт покликається, що неосудність ОСОБА_1 підтверджена висновком судово психіатричної експертизи N 126 від 20.11.2017 у кримінальному проваджені. 
В апеляційній скарзі також порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що про її наявність Вінницькій місцевій прокуратурі стало відомо після отримання відповідної інформації від 12.02.2021.
Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити Вінницькій місцевій прокуратурі строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, оскільки щодо нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду згідно ухвали суду від 25.05.2018, які були продовжені ухвалою суду від 31.07.2020.
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд першої інстанції поклав в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 183-1 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, та матеріали виконавчого провадження (акт державного виконавця, виконавчий лист, постанову про відкриття виконавчого провадження, розрахунок заборгованості, виклик тощо).
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 17969350 від 28.08.2019 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що полягало у несплаті аліментів і призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. 
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за статтею 183-1 КпАП України.
Разом з тим, на момент розгляду даної справи у першій інстанції суду не було надано відомостей про стан здоров`я ОСОБА_1 , зокрема його неосудний стан і застосування судом щодо нього примусових заходів медичного характеру. 
Як слідує із доданих до апеляційної скарги копій документів, зокрема ухвал Вінницького міського суду від 25.08.2018 та 31.07.2020 ОСОБА_1 у зв`язку з хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, ускладненої вживання психоактивних речовин, є неосудним, а тому щодо нього застосовані заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з посиленими режимом нагляду.
При цьому, постановляючи вказані ухвали, суд врахував висновок судово -психіатричної експертизи N 126 від 20.11.2017.
Відповідно до інформації представленої КНП «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради» від 12.02.2021 ОСОБА_1 знаходиться на примусовому лікуванні у вказаній медичній установі (а.с. 45).
У зв`язку з цим у справі наявні обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до статті 247 КпАП України.
Згідно зі статтею 20 КпАП України не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства або іншого хворобливого стану.
Пунктом 3 статті 247 КпАП України передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що є підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.
Відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 247 КпАП України.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 247, 294 КпАП України, Суд, - 
постановив:
Поновити в.о. керівника Вінницької місцевої прокуратури О. Ведешину строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року.
Апеляційну скаргу в.о. керівника Вінницької місцевої прокуратури О. Ведешина задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КпАП України закрити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        І.М. Стадник