ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6353/20                                                            Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Аблов Є.В.                                                                                                                                                    Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 березня 2021 року                                                                                         м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,
при секретарі                               Яблонській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив: 
1) визнати протиправними та скасувати накази ДПП НПУ від 03 червня 2019 року №408 та від 27 червня 2019 року №476 о/с;
2) поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді лейтенанта поліції, поліцейського роти №3 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції;
3) стягнути з ДПП НПУ грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 27 червня 2019 року по дату ухвалення судового рішення у даній справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне з`ясування обставин справ, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошував, зокрема, на тому, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби застосовано відповідачем з порушенням шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції».
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про безпідставність, необґрунтованість та незаконність вимог та тверджень, викладених в апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до ч. 1    ст. 308    КАС України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що слідчим відділом Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018100000000869, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.
Наказом ДПП НПУ від 05 березня 2019 року №411 "При призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за №42018100000000869 від 22 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, до вчинення якого можуть бути причетні деякі працівники УПП у м. Києві ДПП, призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії.
Наказом ДПП НПУ від 02 квітня 2019 року №617 "Про продовження строку проведення службового розслідування" продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПП від 05 березня 2019 року №411, на один місяць.
Згідно висновку службового розслідування, затвердженого начальником ДПП Жуковим Є.О. 03 травня 2019 року, комісією встановлено факт грубого порушення службової дисципліни працівниками роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10. , лейтенантом поліції ОСОБА_1 , капралом поліції ОСОБА_11., старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12. та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , що підриває авторитет поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому.
Наказом ДПП НПУ від 03 червня 2019 року №408 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 процедури оформлення адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, процедури огляду водія на стан сп`яніння, порушенні Правил етичної поведінки поліцейських та допущенні поведінки, яка підриває авторитет поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому, а саме в порушенні підпунктів 1, 10, 11 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом НПУ ДПП від 05 січня 2016 року №4/11, пунктів 1, 4 та 6 розділу ІХ, пункту 4 розділу ХІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, пунктів 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, щ знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, пунктів 6, 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09 листопада 2015 року № 1452/735, абзаців 1, 2 та 5 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1-3, 6, 10-11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних прилад відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13, пункту 8 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейського роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На підставі наведеного вище наказу, наказом ДПП НПУ від 27 червня 2019 року №476 о/с "Про особовий склад" відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" лейтенанта поліції ОСОБА_1 поліцейського роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) звільнено зі служби в поліції з 27 червня 2019 року.
Позивач, вважаючи протиправними накази ДПП НПУ від 03 червня 2019 року №408 та від 27 червня 2019 року №476 о/с, звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.
Постановляючи рішення про відмову в задоволені позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті спірних наказів, діяв згідно приписів частини другої статті 2 КАС України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 2    ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Частина шоста    статті 43 Конституції України    гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII    (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Статтею 1 Закону    № 580-VIII визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону    № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 18 Закону    № 580-VIII визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень    Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону    № 580-VIII передбачені види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону    № 580-VIII).
Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. № 2337-VIII (надалі - Закон № 2337-VIII) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання поліцейським    Конституції    і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Стаття 2 вказаного Закону встановлює завдання поліції.    Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону № 2337-УІІІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Частинами 1-3 статті 11 Закон № 2337-VIII передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених    Кодексом України про адміністративні правопорушення.    Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 статті 12 Закону № 2337-VIII).
Статтею 13 Закону № 2337-VIII закріплено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина 1-3).
Згідно частин 1-4 Закону № 2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частиною 10 Закону № 2337-VIII передбачено, що порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (стаття 14 Дисциплінарного Статуту).
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Аналогічна правова норма викладена у пункті 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893), а положеннями пункту 3 вказаного розділу передбачено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
-          внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
-          повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень пунктів 1, 4, 7 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).
Згідно з частиною третьою статті 19 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України" під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з приписами статей 21 та 22 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Частиною 4 вказаної норми регламентовано, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування, затвердженого начальником ДПП полковником поліції Жуковим Є.О. 03 травня 2019 року, за встановлених у ході службового розслідування обставин, вчинені позивачем дії свідчать про грубе порушення службової дисципліни, що підриває авторитет поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому.
Вказаний висновок не оспорювався позивачем у судовому порядку, не визнавався протиправним та не скасовувався ані суб`єктом прийняття, ані судом, відтак колегія суддів не надає правової оцінки зазначеним у ньому обставинам.
Разом з тим, щодо доводів позивача про те, що до нього не був доведений зміст наказу від 05 березня 2019 року №411 про проведення службового розслідування, суд зазначає, що згідно підпису, розміщеного на останньому аркуші наказу ДПП НПУ від 05 березня 2019 року №411 "Про призначення розслідування та утворення дисциплінарної комісії", ОСОБА_1 ознайомився із зазначеним наказом 23 квітня 2019 року.
Також, щодо доводів позивача про те, що його було обмежено у праві ознайомитись із висновком службового розслідування, робити копії, надавати пояснення щодо обставин справи та докази правомірності своїх дій, тощо, внаслідок чого під час складання висновку дисциплінарною комісією не були враховані пояснення поліцейського щодо обставин справи, характер проступку та обставини, за яких він був вчинений, суд зазначає, що згідно матеріалів справи 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень по суті питань, які стали підставою для проведення службового розслідування, з посиланням на статтю 63 Конституції України.
Крім того, згідно акту від 27 червня 2019 року про відмову від письмового ознайомлення та отримання наказу ДПП "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 03 червня 2019 року №408, витягу з наказу ДПП від 27 червня 2019 року №476 о/с, отримання трудової книжки серії НОМЕР_1 та тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 , обхідного листа, довідки для постановки на військовий облік, поліцейський роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом ДПП "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 03 червня 2019 року №408 та витягом з наказу ДПП від 27 червня 2019 року №476 о/с, під його підпис відмовився отримувати трудову книжку серії НОМЕР_1 та тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 , обхідний лист та довідку для постановки на військовий облік. 
Вказана відмова зафіксована інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Бобирем Ростиславом та поліцейським роти №1 батальйону №2 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП капралом поліції Доник Мариною на бодікамеру серії АА №00395.
Разом з тим, УПП у м. Києві ДПП листами від 27 червня 2019 року №23817/41/11/6/02-2019 та від 27 червня 2019 року №29816/41/11/6/02-2019 повідомляло позивача про прийняття спірних наказів та направляло їх на його адресу.
Крім того, апелянт зазначає, що дисциплінарне стягнення щодо нього, яке виразилося у звільненні зі служби застосовано відповідачем з порушенням шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
Колегія суддів з приводу зазначено звертає увагу на наступне.
Як свідчить з копії висновку службового розслідування від 03.05.2019, 04.03.2021 працівниками КМУ ДВБ НП України, слідчими СУ ГУСБУ в місті Києві та Київській області, за процесуального керівництва прокуратури міста Києва, з використанням оперативних можливостей ДОТЗ НП України, а також за активного сприяння керівництва УПП у місті Києві ДПП НП України, в рамках контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту задокументовано отримання ОСОБА_10. та ОСОБА_1 неправомірної вигоди в сумі 9900 грн. за уникнення громадянином ОСОБА_8 адміністративної відповідальності, з одночасним фізичним затриманням останніх. Отримані ОСОБА_10. та ОСОБА_1 грошові кошти вилучені в установленому законом порядку в ході проведення обшуку в службовому автомобілі останніх.
05.03.2019 ОСОБА_10. та ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Одночасно за місцями проживання вищевказаних працівників поліції та ОСОБА_9 , проведено санкціоновані обшуки. За результатами проведених обшуків у ОСОБА_9 вилучено вищевказану банківську картку. Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 підтвердив, що неодноразово на його банківську картку невідомі особи пересилали грошові кошти, які він в подальшому передавав працівникам поліції на прохання рядового поліції ОСОБА_11 .
05.03.2019 ОСОБА_10. та ОСОБА_1 оголошено підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, а відповідно до ухвал Дніпровського районного суду міста Києва від 06.03.2021 у справі № 755/3229/19 (1-кс/755/1543/19) їх відсторонено від посад до 03.05.2019, а також обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
03.05.2019 начальником ДПП Жуковим Є.О. затверджено висновок службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у грубому порушені службової дисципліни працівниками роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10. , лейтенантом поліції ОСОБА_1 , капралом поліції ОСОБА_11., старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12. та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , що підриває авторитет поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому.
При цьому частиною другою статті 21 цього ж закону передбачено, що у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Оскільки висновок службового розслідування затверджено 03.05.2019, а наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення прийнято 03.06.2019, то відповідачем дотримано строк накладення дисциплінарного стягнення, а саме не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку.
Також зважаючи на викладене, дисциплінарний проступок було вчинено та задокументовано працівниками ДВБ України саме 04.03.2019, а тому строк про притягнення до дисциплінарної відповідальності (03.06.2019) не порушено, а саме не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2010 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                            Шурко О.І.

Судді:                                                                                Лічевецький І.О.

                                                                                          Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 18.03.2021.