Ухвала

Іменем України
14 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 644/3158/18
Провадження № 51-161 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
У спільній касаційній скарзі засуджений та захисник порушують питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що спільну касаційну скаргу засудженого та захисника слід залишити без руху, встановивши їм строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, спільна касаційна скарга засудженого та захисника подана без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. Як убачається зі змісту спільної касаційної скарги, захисник та засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та, формально, на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просять вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Проте, при обґрунтуванні незаконності оскаржуваних судових рішень в частині неправильної, на думку скаржників кваліфікації судом дій засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України, наводять доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та дають власну оцінку показанням потерпілої і свідків, що відповідно до вимог ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Отже, враховуючи зазначене та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів касаційного суду вважає, що спільну касаційну скаргу засудженого та захисника слід залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції скаржниками має бути підтверджено, що вони не пропустили цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Спільну касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                       ОСОБА_3