ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року 

м. Київ
справа №452/208/17
адміністративне провадження №К/9901/43218/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018 (колегія у складі суддів Запотічного І.І., Довгої О.І., Сапіги В.П.)
у справі №452/208/17
за позовом ОСОБА_1 
до Самбірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області
про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          27.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Самбірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.01.2017 №1 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років;
- зобов`язати відповідача обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ ( в редакції Закону України № 358/95-ВР від 05.10.1995 та Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001) з 25.08.2016, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.
2.          Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2017 позов задоволено.
3.          Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018, постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2017 скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2018 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1994 по 26.06.1999 навчався у Львівському державному університеті імені Івана Франка;
-           01.03.1999 призначений стажистом на посаду слідчого прокуратури Турківського району Львівської області; 
-           25.02.2000 призначений на посаду слідчого прокуратури Турківського району Львівської області; 
-           22.12.2000 призначений на посаду слідчого прокуратури Старосамбірського району Львівської області; 
-           20.11.2006 призначений на посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Львівської області; 
-           29.12.2006 призначений прокурором Турківського району Львівської області строком на п`ять років; 
-           23.09.2010 призначений прокурором Старосамбірського району Львівської області строком на п`ять років; 
-           07.02.2011 прийняв присягу працівника прокуратури;
-           06.06.2012 звільнений з посади прокурора Старосамбірського району Львівської області в порядку переведення за його згодою на іншу роботу в апарат прокуратури Львівської області; 
-07.06.2012 призначений на посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства управління нагляду за додержанням законів органами які проводять оперативно - розшуку діяльність дізнання та досудове слідство прокуратури Львівської області; 
-           15.10.2012 призначений на посаду слідчого прокуратури Мостиського району Львівської області; 
-11.10.2013 призначений на посаду прокурора прокуратури Мостиського району Львівської області; 
-14.12.2015 призначений на посаду прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області з 15.12.2015.
6.           29.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до Самбірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 22 Конституції України.
7.          Листом від 06.01.2017 №185/03-27 Самбірським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України повідомлено позивачу, що згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" підстав для призначення йому пенсії за вислугу років немає. Протоколом №1 від 03.01.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.
8.          Позивач з відмовою не погодився і звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На думку позивача, Пенсійний фонд незаконно обмежує його право на призначення пенсії, набуте під час роботи в органах прокуратури.
10.          Самбірське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VIІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2014 по 30.09.2015 - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років. Вислуга років позивача не відповідає вимогам ч.1 ст. 86 Закону № 1697- VIІ на посаді прокурора для призначення пенсії та становить 20 років 29 днів.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

11.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо відмови призначити позивачу пенсію за вислугу років є протиправними, оскільки зміни в законодавстві, які суттєво звужують соціальні права і суперечать Конституції України, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
12.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1789-ХІІ та положення щодо призначення пенсій, відповідно до його норм втратили чинність, а тому у відповідача відсутні законні підстави для здійснення позивачу призначення пенсії у відповідності ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Питання щодо наявності у позивача права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватися у відповідності до приписів чинної на час звернення за призначенням пенсії за вислугу років ст. 86 Закону № 1697- VІІ.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          Скаржник не погоджується з рішеннями суду апеляційної інстанції та в касаційній скарзі 

просить його скасувати з підстав порушення ним норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Крім того, позивач зазначає, що статтею 86 Закону № 1697- VІІ збільшено стаж роботи прокурорів, що дає йому право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001), що є звуженням його прав в розумінні Конституції України. 
14.           24.04.2018 до суду надійшов відзив Самбірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на касаційну скаргу позивача, в якому відповідач посилаючись на правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018 без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального та дійшов таких висновків.
16.          На час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії порядок призначення пенсій прокурорам було врегульовано Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.
17.          Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.
18.          Судами встановлено, що позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у грудні 2016 року.
19.          Тобто, станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідними умовами для призначення йому пенсії за вислугу років були: а) стаж за вислугу років - 23 роки; б) стаж на посадах прокурорів - 13 років.
20.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що на день звернення позивача до Самбірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення пенсії, стаж його роботи на прокурорських посадах складав 20 років 29 днів.
21.          Таким чином, оскільки стаж позивача за вислугу років не достатній для призначення пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у спірних правовідносинах Пенсійний фонд України не порушив права позивача на пенсію.
22.          Щодо покликання позивача на той факт, що Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII суттєво звужене його право на пенсію за вислугу років, то Верховний Суд у справі № 415/2185/17 (постанова від 27.02.2019), у справі № 554/5582/17 (постанова від 10.10.2019) сформував такий висновок:

«У період дії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26.07.2011 (діяла до 01.10.2011) пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.
Разом з тим, станом на 30.09.2011 у позивача був відсутній стаж роботи 20 років та стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років.
Відтак, у період дії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції, яка діяла до 01.10.2011, позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з чим при прийнятті Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав».

23.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
24.          У справі, що розглядається, суд встановив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії  у відповідності до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІ, так як станом на 30.09.2011 у позивача був відсутній стаж роботи 20 років та стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років.
25.          Згідно частини першої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
27.          Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
28.          Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 328, 341, 342, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі №452/208/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
          
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб