УХВАЛА

15 березня 2021 року 

м. Київ

Справа №  910/3588/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт."
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021
(головуючий - Корсак В.А., судді Буравльов С.І., Владимиренко С.В.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020
(суддя Бойко Р.В.) 
у справі №910/3588/20
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт."
про стягнення 1 565 945,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт." (далі - ТОВ "Пром.Стандарт.") звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/3588/20 разом з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії оскаржуваного судового рішення першої інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Пром.Стандарт.", Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник повинен чітко зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в ч. 2 ст. 287 ГПК України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу. 

Враховуючи вищевикладене, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:
1) формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах; або
2) обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення; або
3) зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Звертаючись з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/3588/20, ТОВ "Пром.Стандарт." в якості підстав для касаційного оскарження зазначених судових рішень посилається на неправильне застосування норм матеріального права судами попередніх інстанцій у випадку, що передбачений п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №922/2772/18, від 26.09.2019 у справі №922/3613/18, від 18.06.2019 у справі №914/1208/18, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 22.05.2019 у справі №910/11733/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19, від 19.09.2019 у справі №907/532/18, від 12.02.2020 у справі №904/4067/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18. Разом з тим, скаржником не вказано саме яку норму права (абзац, пункт, частина статті) застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків Верховного Суду.

Отже, ТОВ "Пром.Стандарт." слід належним чином виконати вимоги ст. 290 ГПК України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судом встановлено, що позовна заява Міністерства оборони України подана у 2020 році, предметом позову є стягнення 1 565 945,30 грн пені та штрафу за Договором №286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі №910/3588/20, позов Міністерства оборони України задоволено повністю.

У касаційній скарзі ТОВ "Пром.Стандарт." просить оскаржувані рішення скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій до 109 414,96 грн. 

Таким чином, за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/3588/20 скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 43 695,91 грн (1 565 945,30 грн - 109 414,96 грн = 1 456 530,34 грн * 1,5 % * 200 %).

Однак до касаційної скарги ТОВ "Пром.Стандарт." в якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення №1607 від 12.02.2021 на суму 9395,67 грн. Тобто судовий збір сплачений не в повному розмірі. 

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують доплату судового збору в установленому Законом порядку в сумі 34 300,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 ГПК України, застосовуються положення ст. 174 ГПК України, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "Пром.Стандарт." на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/3588/20 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2  ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених недоліків шляхом подання до Верховного Суду заяви про усунення недоліків вищевказаної касаційної скарги, в якій скаржник має зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, а також доказів, що підтверджують доплату судового збору у встановленому порядку в сумі 34 300,24 грн.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в установлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги скаржника без руху, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії оскаржуваного судового рішення першої інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт." на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/3588/20  залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт." строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О.А. Кролевець

Судді                                                                                                     С.В. Бакуліна

                                                                                                     Н.М. Губенко