Справа № 991/1694/21
Провадження1-кс/991/1730/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року                                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому прокурор просить продовжити на 60 днів покладені на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2019 обов`язки, а саме: 
- прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також від спілкування із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, прокурор послався на те, що  ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Крім того, зазначив, що враховуючи відомості про особу підозрюваного та його матеріальний стан, характер вчиненого кримінального правопорушення можна прийти до вмотивованого висновку про те, що, у разі не продовження терміну дії обов`язків, ОСОБА_5 , завдяки своєму становищу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливатиме на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити новий злочин чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
З огляду на те, що 20.07.2020 здійснено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017, наразі триває процедура відкриття матеріалів іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України, однак, враховуючи факт продовження існування зазначених прокурором ризиків та неможливість їх запобіганню без покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідним є продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави.
В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив задовольнити із викладених у ньому підстав, наполягав на тому, що саме в такому обсязі, в якому покладені на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, вони здатні забезпечувати його належну процесуальну поведінку. Крім того, зазначив, що підозра є обґрунтованою, ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли і не зменшилися, триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, при цьому, обсяг матеріалів кримінального провадження є досить значним, а тому ознайомлення з матеріалами провадження 8 підозрюваних та їх захисників займе тривалий час, за такого просив продовжити строк дії покладених раніше обов`язків ще на 60 днів.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти доводів клопотання прокурора, зазначив, що воно є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, просив відмовити у його задоволенні, а в разі задоволення – задовольнити частково, відмовивши в частині покладення на підозрюваного наступних обов`язків: утримуватись від спілкування із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Надав письмові заперечення, згідно яких в обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що:
- підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є необґрунтованою та безпідставною, за відсутності достатніх доказів, які б прямо підтверджували версію сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, а наведені стороною обвинувачення факти та інформація не можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити правопорушення, яке йому інкримінується;
- заявлені стороною обвинувачення ризики, які передбачені статтею 177 КПК України, є необґрунтованими, а в ухвалі від 17.11.2020 слідчим суддею встановлено відсутність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинення нового злочину, при цьому, прокурором у клопотанні не наведено нових фактів на доведення того, що вказані ризики знов з`явились, або не зменшились ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Отже, зазначені в клопотанні прокурора ризики носять формальний характер, базуються виключно на припущеннях, а тому не можуть бути підставами для продовження дії обов`язків, покладених на підозрюваного, що підтверджується наступними обставинами: 1) підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сім`ю в України, при цьому відсутнє будь-яке майно за кордоном, що виключає можливість переховуватися саме за межами країни, здав закордонні паспорти до ДМСУ; протягом досудового розслідування, усвідомлюючи потенційну можливість отримати статус «підозрюваного», тричі вилітав за межі країни та повертався назад, що свідчить про відсутність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів слідства/суду; 2) ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному проваджені не підтверджений матеріалами клопотання, оскільки, ОСОБА_5 обмежено у спілкуванні лише з двома свідками ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), при цьому вказані свідки жодних показів відносно ОСОБА_5 не надали. За такого, не має сенсу ОСОБА_5 впливати на свідків, які не дають щодо нього показів;
- в клопотанні прокурором не розкрито питання необхідності продовження строку дії того чи іншого обов`язку, документально не підтверджено, що ризики не зменшились або з`явились нові, внаслідок чого, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України, клопотання не може бути задоволено. Водночас, протягом досудового розслідування, стан здоров`я ОСОБА_5 значно погіршився. Зокрема, згідно з висновком кардіолога, підозрюваний потребує «коронарної ангіографії з можливим подальшим стентуванням». З метою проведення відповідного лікування та операційного втручання, згідно з рекомендаціями лікаря, ОСОБА_5 отримано запрошення з клініки «Галата» (Туреччина) Здійснивши виїзд за кордон на підставі дозволу прокурора, ОСОБА_5 повернувся до України, що вказує на недоцільність продовження обов`язку щодо здачі на зберігання до Державної міграційної служби України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний ОСОБА_5 позицію захисника підтримав, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про початок досудового розслідування у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52017000000000785 від 10.11.2017 за підозрою, зокрема, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
25.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
26.07.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_5 було застовоано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в сумі 2500000 грн. 
29.07.2019 ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням заставодавцем застави та покладено на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, визначені слідчим суддею, а саме: 1) прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також від спілкування із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; 5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків визначено до 21.09.2019 включно.
16 вересня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №52017000000000785 продовжено до 6-ти місяців, тобто до 25.01.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2019 строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2019, було продовжено на 60 днів, тобто до 20.11.2019 включно.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.11.2019 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 19.01.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 19.03.2020, за виключенням носіння електронного засобу контролю.
11 березня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №52017000000000785 продовжено до 12-ти місяців, тобто до 25.07.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 12.05.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.05.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 05.07.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.06.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 25.07.2020.
20.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
20.07.2020 прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні 52017000000000785 від 10.11.2017 та про достатність зібраних доказів для складання обвинувального акту, повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 про відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту згідно ст. 290 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.07.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 24.09.2020 включно.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.09.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 21.11.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.11.2020 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 16.01.2021.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.01.2021 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 15.03.2021.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, має встановити: 1) обставини які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України,/ продовжено строк дії покладених на підозрюваного обов`язків.
У клопотанні прокурор посилається на наявність наступних ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При вирішенні питання про продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а також той факт, що останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, та, відповідно до ст. 12 КК України, вказаний злочин віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, при цьому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є корупційним злочином, за яке правопорушнику має бути призначена виключно реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. 
Частиною 5 ст. 191 КК України охоплюється, серед іншого, поняття заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
В свою чергу, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим, становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. При цьому, в даному випадку особливістю є те, що, на відміну від привласнення чи розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом службового зловживання може бути і майно, яке безпосередньо не було ввірене винному чи не перебувало в його віданні, та в такий спосіб винний може заволодівати майном, щодо якого в силу своєї посади він наділений правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб, тобто він має певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно ввірено чи перебуває у їх віданні. На відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майно офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.
Зловживання службовою особою своїм службовим становищем при вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, виступає способом заволодіння чужого майна і таким чином утворює спеціальний склад службового зловживання. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд.
Так, суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, з урахуванням таких кваліфікуючих обставин як за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах (ч. 5 ст. 191) може бути лише службова особа, поняття якої закріплено у Примітці 1 і 2 до ст. 364 КК України
Відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 26.04.2002 « Про судову практику у справах про хабарництво», Листа Міністерства юстиції України від 03.11.2006 № 22-48-548, роз`яснено, що адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є засновником та фактичним керівником суб`єкта господарської діяльності, а саме, - ТОВ «Експоюг» (код ЄДРПОУ 32521921, м. Одеса, вул. Балківська, 130а), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Том 2 а.с. 1-8), а також протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25.07.2019 (Том 2 а.с. 153-154). 
Отже, ОСОБА_5 , будучи керівником зазначеного підприємства, зокрема, наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності, що тягне за собою набуття ним організаційно-розпорядчих повноважень щодо найманих працівників - право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо.
Таким чином, враховуючи вищезазначені роз`яснення, ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення у розумінні примітки 1 ст. 364 КК України був службовою особою, оскільки на постійній основі обіймав посаду на підприємстві ТОВ «Експоюг», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а саме, - виконував обов`язки щодо здійснення керівництва зазначеним підприємством. 
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, висновком екпертів № 18898/18899/19-72від 16.07.2019 ( Том № 1 а.с. 25-49); показами свідка (Том № 1 а.с. 55-61, а.с. 73-78, 172-178); Контрактом № 110 від 25.10.2017 (Том № 1 а.с. 79-82); Договором № 17—232 від 01.10.2017 (Том № 1 а.с. 83-86); Договором № 307 від 14.08.2018 (Том № 1 а.с. 126-129); Договором № 308 від 14.08.2018 (Том № 1 а.с. 130-132); актами прийому-передачі (Том № 1 а.с. 139-166); Договорами оренди з Додатковими угодами (Том № 1 а.с. 210-216); матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій. 
Разом з тим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Крім того, слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, частини 1 статті 177 КПК України та існування яких стало підставою для покладення на підозрюваного зазначених в ухвалі слідчого судді обов`язків, на даний час продовжують існувати.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, оскільки злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. 
При цьому, на даний час підозрюваний продовжує володіти достатніми майновими активами, наявність яких дає підстави для висновку про достатність ресурсів для життя підозрюваного за межами України, має сталі зв`язки з громадянами іноземних держав, що підвищує ймовірність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, слідчим суддею встановлено, що про відсутність перешкод для підозрюваного ОСОБА_5 покинути територію України свідчить також і його обізнаність та досвід перетину державного кордону України, враховуючи ту обставину, що підозрюваний протягом останніх років неодноразово виїжджав за межі України, в тому числі і на тривалий період. 
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду – усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
В свою чергу, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що більшість свідків у кримінальному провадженні є співробітниками ТОВ «Агат 2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп», що надає йому потенційну можливість і в подальшому впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.
За такого, метою продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього переховуватися від слідства та суду, а також негативно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не підтверджується, враховуючи ту обставину, що досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування мав можливість допитати свідків, отримати відповідні покази, зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі завершено, 20.07.2020 здійснено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017 (Том 2 а.с. 232-233), наразі триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а отже всі необхідні речі та документи, що мають доказове значення для даного кримінального провадження, отримані органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинить новий злочин або продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не підтверджено матеріалами клопотання, враховуючи його процесуальну поведінку протягом здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000785 від 10.11.2017.
Твердження прокурора про наявність вказаних ризиків слідчим суддею до уваги не береться, оскільки не знайшло свого підтвердження під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків.
Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного (вперше притягається до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи), специфіку вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що на даний момент такі ризики як переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, хоча і є невеликими з урахуванням внесеної застави, однак продовжують існувати, саме такі мінімальні обов`язки, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на підозрюваного, можуть запобігти цим ризикам. 
Разом з тим, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного та створення певних незручностей для підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне уточнити покладений на підозрюваного обов`язок та викласти його у наступній редакції, а саме: утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження № 52017000000000785 від 10.11.2017 поза межами процесуальних дій зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.
Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_5 та необхідністю його виїзду за кордон для лікування, що вказує на недоцільність продовження обов`язку щодо здачі на зберігання до Державної міграційної служби України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, то слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів, наданих стороною захисту, підозрюваний неодноразово звертався до процесуального керівника у даному кримінальному провадженні із клопотанням про надання дозволу ОСОБА_5 на виїзд за кордон з метою здійснення необхідного медичного огляду та лікування. 
Зазначені клопотання підозрюваного прокурором задоволено та надано дозвіл на виїзд за межі території України. 
За встановлених обставин, на думку слідчого судді, продовження строку дії вказаного обов`язку жодним чином не порушує прав ОСОБА_5 , не створює негативних наслідків для його здоров`я та забезпечує можливість стороні обвинувачення здійснювати контроль за переміщенням підозрюваного через державний кордон України з метою запобігання ризику переховування від органу досудового роздування та/або суду, що відповідає меті застосування запобіжного заходу та не є надмірним втручанням у права та свободи особи. 
При цьому, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків на 60 днів, оскільки досудове розслідування кримінального провадження завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування та наразі триває процедура відкриття матеріалів іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України, а враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, є достатні підстави вважати, що стороні захисту необхідний значний час для ознайомлення з відповідними матеріалами, що свідчить про доцільність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків саме на 60 днів, що відповідає передбаченому законом строку.
З огляду на вищевикладене, враховуючи продовження існування мінімальних ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі, якщо покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу обов`язки не будуть продовжені, слідчий суддя вбачає підстави для часткового задоволення клопотання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 176-179, 194, 199, 309, 376 КПК України слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити на строк дії ухвали строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2019 на підозрюваного  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, а саме:
1) прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження № 52017000000000785 від 10.11.2017 поза межами процесуальних дій зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали - 60 днів, до 10 травня 2021 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9