Справа № 159/1281/20 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/84/21  Категорія: 82 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 січня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Опейда В. О.,
з участю: 
       представника позивача адвоката Карпюка А. В.,
       представника відповідача адвоката Назаренка Є. В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист порушених прав споживачів про повернення речей, які були надані у володіння за договором перевезення, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до ОСОБА_1 про стягнення вартості перевезення відправлення, за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року позивач  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Нова пошта» про захист порушених прав споживачів про повернення речей, які були надані у володінні за договором перевезення. Позов мотивовано тим, що у жовтні 2018 року він скористався послугами ТОВ «Нова пошта» з перевезення вантажу комплектів меблів, яке здійснювалось за експрес-накладними: № 20400103502467, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 17592 грн, № 20400103166651, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 3672 грн, № 20400103951638, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 37463 грн, № 20400104216257, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 2752 грн. Загальна оголошена вартість вантажу становила 61479 гривень. Вказує, що після прибуття цих вантажів в міста доставки одержувачами виявлено, що комплекти меблів мають пошкодження, про що було складено акти приймання-передачі та на даний час весь вантаж знаходиться у відповідача та йому не повернуто. ТОВ «Нова пошта» йому відмовило у поверненні в добровільному порядку вантажу, посилаючись на пункт 13.1.2 Умов надання послуг з організації перевезення відправлень, вважаючи його незатребуваним, оскільки протягом встановленого строку він не звернувся за поверненням відправлення. Відтак, вважає такі дії ТОВ «Нова Пошта» щодо відмови повернути вантаж незаконними та такими, що порушують його право власності, оскільки прямо суперечать принципу непорушності права власності, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національному законодавству, через те, що призвели до позбавлення його права власності у непередбачений законодавством спосіб. Просить зобов`язати ТОВ «Нова пошта» повернути ОСОБА_1 вантаж – комплект меблів, відправлення яких здійснювалось за експрес-накладними: № 20400103502467, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 17592 грн, № 20400103166651, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 3672 грн, № 20400103951638, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 37463 грн, № 20400104216257, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 2752 грн. Загальна оголошена вартість вантажу становила 61479 гривень.
У червні 2020 року ТОВ «Нова пошта» подано зустрічний позов до  ОСОБА_1 про стягнення вартості перевезення відправлень. Вимоги обґрунтовані тим, що  ОСОБА_1 не отримав вантаж, при цьому відсутність вини відповідача у пошкодженні цього відправлення підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17липня 2019 року у справі № 159/870/19, а тому позивач у відповідності із п. 6.1. публічного договору про організацію перевезення, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Нова Пошта» зобов`язаний сплатити останньому вартість зберігання відправлення відповідно до чинних тарифів експедитора у розмірі 68371 грн, які й просить стягнути з позивача.
Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року первісний та зустрічний позови об`єднано в одне провадження.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року ухвалено первісний позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист порушених прав споживачів про повернення речей, які були надані у володінні за договором перевезення, задовольнити повністю. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» повернути  ОСОБА_1 вантаж – комплект меблів, відправлення яких здійснювалось за експрес-накладними: № 20400103502467, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 17592 грн, № 20400103166651, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 3672 грн, № 20400103951638, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 37463 грн, № 20400104216257, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 2752 грн, загальною оголошеною вартістю вантажу 61479 гривень. Стягнути з ТОВ «Нова пошта» в дохід держави 840,80 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до  ОСОБА_1 про стягнення вартості перевезення відправлень – відмовити.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що суд першої інстанції в абз. 20 розділу «Висновки суду та мотиви прийнятого рішення» рішення суду наводить обов`язок перевізника повернути товар відправнику, що є загальним для договору перевезення вантажу. У абз. 16 розділу «Висновки суду та мотиви прийнятого рішення» суд вказує, що експедиторська діяльність включає в себе послуги перевезення чи відповідне укладення договорів про перевезення вантажу. Суд має встановити зміст спірних правовідносин, чого виконано не було. ТОВ «Нова пошта» вказує, що між ТОВ «Нова пошта» та ОСОБА_1 існують договірну відносини за публічним договором про надання послуг з організації перевезення відправлень. Цей договір є правочином, що регулює відносини між експедитором та замовником щодо надання послуг з організації перевезення відправлень на умовах встановлених експедитором. Такі правовідносини врегульовані главою 65 ЦК України як транспортне експедирування. Предметом договору з зобов`язання ТОВ «Нова пошта» за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах, визначених договором. Стверджуючи про існування договору із ТОВ «Нова пошта», позивач підтверджує і прийняття всіх його умов. Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд не досліджував експрес-накладні № 20400103502467, № 20400103166651, № 20400103951638, № 20400104216257, а отже висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Просить скасувати рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта».
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує про те, що стосується «підміни поняття фактичних правовідносин», то відповідачем не вказано в чому саме полягає підміна понять, а також не наведено жодного власного трактування норм права, якими врегульовано такі правовідносини. Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, які виникли з договору експедирування (перевезення), і що такий правочин має зобов`язально-правову форму, відноситься до договорів про надання послуг, і жодним чином не базується на переході права власності, у зв`язку з чим ОСОБА_1 протиправно та безпідставно позбавлено належного йому майна – меблів, які відповідач прийняв від останнього виключно для перевезення. ТОВ «Нова пошта» неналежно виконало взяті на себе зобов`язання по доставці вантажу, безвідповідально та недбало віднеслося до забезпечення його транспортування та збереження, що призвело до пошкодження товару, і неможливості його подальшого використання за призначенням, ще й при цьому намагається уникнути виконання свого прямого обов`язку по поверненню власнику його ж майна, тим самим фактично незаконно утримує чужі речі. Щодо посилань відповідача на умови публічного договору, то відсутні правові підстави для визнання складовими умов договору, за відсутності обгрунтованих підтверджень прийняття їх споживачем, в тому числі і тих, що розміщені на офіційному сайті суб`єкта надання послуг. Визначального правового значення з урахуванням змісту позовних вимог, ким в цих правовідносинах виступає і вважає себе винна на думку позивача сторона – ТОВ «Нова пошта», як сторона, якій пред`явлено позов – перевізник чи експедитор, немає. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
Представник відповідача адвокат Назаренко Є. В. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.
Представник позивача адвокат Карпюк А. В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення.
       Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини рішення.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, представника позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався послугами ТОВ «Нова пошта» з перевезення вантажу комплектів меблів.
Відправлення вантажів здійснювалось за експрес-накладними: № 20400103502467, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 17592 грн, № 20400103166651, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 3672 грн, № 20400103951638, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 37463 грн, № 20400104216257, опис: «меблева фурнітура», оголошена вартість 2752 грн. Загальна оголошена вартість вантажу становила 61479 гривень.
При прибутті вантажів в міста доставки одержувачами було виявлено, що комплекти меблів мають пошкодження, про що було складено акти приймання-передачі.
Також судом з`ясовано 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 письмово звернувся до ТОВ «Нова пошта» з претензіями щодо повернення оголошеної вартості вантажу за вказаними експрес-накладними.
Листом ТОВ «Нова пошта» від 02 листопада 2018 року № 18250 відповідачем було визнано ту обставину, що вищеперераховані вантажі було пошкоджено під час перевезення, що зафіксовано актами приймання-передачі. Водночас, позивачу було відмовлено у відшкодуванні повної (оголошеної) вартості відправлення з посиланням на вимоги п.п. 7.2.2.-7.2.3. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та запропоновано компенсацію у розмірі 10% від оголошеної вартості по кожному відправленню. Після чого 10% оголошеної вартості вантажу, що становить 6147,90 грн, були перераховані ОСОБА_1 відповідачем в односторонньому порядку на банківську картку
21 листопада 2018 року позивач повторно звернувся з письмовими претензіями на офіційний сайт ТОВ «Нова пошта», однак реагування на його звернення не було.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 159/870/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення вартості вантажу та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Судові рішення набули законної сили.
Судом першої інстанції з`ясовано, що на даний час весь вантаж знаходиться у відповідача та позивачу не повернуто, а на претензію від 23 жовтня 2018 року про повернення у добровільному порядку належного ОСОБА_1 вантажу ТОВ «Нова пошта» відмовило, пославшись на пункт 13.1.2 Умов надання послуг з організації перевезення відправлень, вважаючи його незатребуваним, оскільки протягом встановленого строку позивач не звернувся за поверненням відправлення (вантажу).
За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 41 Конституції України, стаття 321 ЦК України).
За змістом статті 929 ЦК України договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначає транспортно-експедиторську діяльність саме як підприємницьку діяльність з надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів (стаття 1 цього Закону).
Суд першої інстанції обгрунтовано вважає неправомірним посилання ТОВ «Нова Пошта» як на підставу для звільнення від виконання обов`язків щодо повернення вантажу на пункт 13.1.2 Умов надання послуг про незатребуваність відправлення, вважаючи його незатребуваним, оскільки протягом встановленого строку він не звернувся за поверненням відправлення. ОСОБА_1 не відмовлявся забрати вантаж, навпаки неодноразово звертався до відповідача з претензіями про відшкодування його вартості, а потім й з відповідним позовом, що підтверджує вимоги позивача та його зацікавленість у вантажі.
Дії ТОВ «Нова Пошта» щодо відмови повернути вантаж є незаконними та такими, що порушують право власності. Доказів знищення вантажу матеріали справи не містять.
Судом першої інстанції правильно встановлено характер спірних правовідносин, які виникли з договору експедирування (перевезення), і що такий правочин відноситься до договорів про надання послуг, і не базується на переході права власності.
В даній справі має місце неналежне виконання ТОВ «Нова пошта» взятих на себе зобов`язання по доставці вантажу, що призвело до пошкодження товару, і неможливості його подальшого використання за призначенням.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджувались експрес-накладні, то докази були долучені строною позивача до позовної заяви, досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні. Відповідно до відповідей ТОВ «Нова пошта» вих. № 19890, вих. № 19892, вих. № 19894 від 11 грудня 2019 року визнано, що відправлення вантажу позивачем здійснено саме за вказаними в позові експрес-накладними № 20400103502467, № 20400103166651, № 20400103951638, № 20400104216257, і вантаж був повернути відправникові по експрес-накладних № 59000369917836, № 59000370320716, № 59000371648304, №59000371604983, які містяться в матеріалах справи.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 

 
Судді