ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року                                                                                      Справа № 918/356/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Дужич С.П. 
секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:
боржника:  Запорожця І.А., адвоката, ордер серія ВК №1009783 від 03.09.2020
скаржника: Панаса В.С., наказ №326-н/пт від 17.12.2020
керуючого реструктуризацією: Сибаля А.М., свідоцтво №431 від 02.04.2013,
кредитора ОСОБА_1 : не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області, постановлену 23.11.20р. суддею Войтюком В.Р. об 11:12 год. у м.Рівному,  справа №918/356/20 
про неплатоспроможність ОСОБА_2 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 у справі №918/356/20, зокрема постановлено:
Включити до реєстру вимог кредиторів визнані судом вимоги, а саме вимоги:
- Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 693 794 грн 75 коп., з якої вимоги які є забезпеченими та підлягають задоволенню від продажу майна, що є предметом забезпечення в сумі 692 954 грн 37 коп.;
- ОСОБА_1 на суму 145 000 грн 00 коп.
В частині задоволення вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 2 777 014 грн 36 коп. - відмовити.
Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору: Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" у розмірі 840 грн 38 коп., фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 4 204 грн 00 коп.
В клопотанні ОСОБА_2 про зняття арешту з предмету іпотеки - відмовити.
Клопотання ОСОБА_2 про зняття арештів з всього нерухомого майна - задоволити.
В обґрунтування ухвали щодо вимог ПАТ «Укргазбанк», суд з посиланням на умови  кредитного договору від 23.07.2008 №41/08/К-МБ-04, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.04.2011 у справі №2-2487/11, яке набрало законної сили,  прийшов до висновку, що безспірною, як підтверджена судовим рішенням  є заборгованість боржника перед кредитором, що виникла станом на 30 грудня 2010 року, зокрема: сума кредиту, що стягується достроково 18083,43 доларів США,  прострочена заборгованість по кредиту 12940,87 доларів США, прострочена заборгованість по процентах 2474,84 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 35 842 грн 00 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 3 489 грн 58 коп., штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 19 027 грн 50 коп., державне мито в розмірі 1 700 грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн 00 коп.
Щодо кредиту та процентів за користування кредитора, місцевий господарський суд з врахуванням наданого кредитором розрахунку, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.04.2011 у справі №2-2487/11, рішення Рівненського міського суду від 28.05.2019 у справі №569/18940/17, умови кредитного договору від 23.07.2008 №41/08/К-МБ-04,  постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, здійснених боржником проплат на загальну суму 8 369,91 дол. США, прийшов до висновку про безпідставне нарахування кредитором  процентів за користування кредитом з 31.12.2010 по 21.05.2019 на суму 40 458,69 дол. США. Крім того, вказав, що кошти в сумі 5 895,07 дол. США підлягають  зарахуванню згідно п.п.3.113,3.3.8. кредитного договору на погашення заборгованості по  кредитній лінії, а тому вимоги кредитора щодо сплати кредиту визнаються частково на суму 21 699,14 дол. США. Разом з тим, зазначив про не визнання вимог щодо сплати процентів за  користуванням кредитом за період з 31.12.2010 по 21.05.2020.Також, з посиланням на постанову Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, вказав, що оскільки строк кредитування закінчився 31.12.2010 тому нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту  та несвоєчасну сплату процентів за період з 22.05.2017 по 21.05.2020 є безпідставним. Частково відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, суд вкотре, звернув увагу, що у боржника відсутня заборгованість зі сплати процентів  за користування кредитом, оскільки така заборгованість повністю погашена, ще в 2011 році то 3% річних могли бути нараховані лише на суму заборгованості 21 699,14 дол. США.  З посиланням на ст.  120 КУзПБ, ст. 625 ЦК України, зауважив, що з введення мораторію 18.05.2020 не можуть нараховуватися 3% річних за несвоєчасне виконання боржником грошових зобов`язань, а тому прийшов до висновку, що вимоги кредитора щодо сплати 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату процентів визнаються частково в сумі 1 946,90 дол. США, за період з 22.05.2017 по 17.05.2020, що становить 51 759,12 грн в іншій частині вимоги є безпідставними. Щодо забезпечених вимог кредитора суд, з посиланням на договір іпотеки від 23.07.2008 №41/08/І-МБ-04, оцінку майна, викладену у висновку від 18.01.2019 та від 16.06.2020  зазначив, що оцінка майна від 18.01.2019 є неактуальною, оскільки  термін дії звіту закінчився 18.01.2020, а відповідно до оцінки майна від 16.06.2020 вартість майна складає 1 100 000,00 грн, тобто вимоги кредитора є забезпеченими та підлягають задоволенню від продажу майна. 
У зв`язку із частковим задоволенням вимог кредитора суд пропорційно визнаним вимогам,  визнав вимоги кредитора щодо сплати судового збору в розмірі  840,38 грн. 
Не погодившись із постановленою ухвалою, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області №918/356/20 від 23.11.2020 року в частині відмови в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 2 777 014 грн 36 коп. та стягненні судового збору в сумі 3 363,62 грн, ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до боржника ОСОБА_2 , що складаються з суми заборгованості за основним боргом: 1 658 644, 68 грн, суми заборгованості по пені (згідно рішення суду): 39331,58 грн, суми заборгованості по пені: 1 615 086,71 грн, суми заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних): 132 694,64 грн, суми заборгованості зі сплати штрафу за страхування предмету іпотеки у розмірі 5% від заставної вартості: 19 027,50 грн, суми державного мита у розмірі 1700,00 грн, суми витрати на ІТЗ розгляду справи в суді 120,00 грн, суми судового збору за подання до господарського суду даної заяви: 4 204,00 грн, що загалом становить: 3 470 809,11 грн ( три мільйони чотириста сімдесят тисяч вісімсот дев`ять грн 11 коп.) (з яких 649 000,00 грн - забезпечені вимоги, 2 821 809,11 грн - конкурсні вимоги).
Так, з посиланням на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.04.2011 у справі №2-2487/11, умови кредитного договору від 23.07.2008 №41/08/К-МБ-04, виконавче провадження №59660713, розрахунок заборгованості за кредитним договором на 21.05.2020 вказує, що станом на 21.05.2020 заборгованість ОСОБА_2 становить: 27 594,21 дол. США заборгованість по кредиту прострочена; 34 350,99 дол. США заборгованість по процентах прострочена; 804 028,90 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 811 057,81 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів; 132 694,64 грн заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних); 19 027,50 грн штраф за страхування предмету іпотеки у розмірі 5% від заставної вартості. Крім того, зазначає, що 23.07.2008 було укладено іпотечний договір №41/08/І-МБ-04, відповідно до останньої оцінки вартість майна становить 649 000,00 грн. Зауважує, що грошові вимоги до боржника складаються з суми заборгованості за основним боргом 1 658 644, 68 грн, суми заборгованості по пені: 1 615 086,71 грн, суми заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних): 132 694,64 грн, суми заборгованості зі сплати штрафу за страхування предмету іпотеки у розмірі 5% від заставної вартості: 19 027,50 грн, що становлять загалом: 3 425 453,53 грн (з яких 649 000,00 грн - забезпечені вимоги, 2 780 665,80 грн - конкурсні вимоги).
Разом з тим, з посиланням на постанову ВС КГС від 13.12.2018 у справі №913/11/8, умови  кредитного договору від 23.07.2008 №41/08/К-МБ-04, вказує, що всі нарахування банком було здійснено правомірно до повного погашення заборгованості.
Також, скаржник зазначає, що кошти в сумі 8 369, 91 дол. США сплачувалися ОСОБА_2 без зазначення цільового призначення «на погашення боргу згідно рішення суду», тому правомірно зараховувалися банком як сплата поточних процентів.
Вважає, що вимога 4 204,00 грн судового збору за подання до господарського суду заяви має бути задоволена в повному обсязі, оскільки, судовий збір сплачується незалежно від суми вимоги і є сталою.
У відзиві на апеляційну скаргу боржник - ОСОБА_2 наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020  в справі № 918/356/20- залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Сибаль А.М.  наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 у справі № 918/356/20 в оскарженій апелянтом частині залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - без задоволення.
На підтвердження своєї позиції посилається на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2019 справі №569/18940/17, постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області №918/356/20 від 23.11.2020 в частині відмови в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 2 777 014 грн 36 коп. та стягненні судового збору в сумі 3 363,62 грн, ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" повністю.
Представник боржника та арбітражний керуючий Сибаль А.М. заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у своїх відзивах. Просять апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 в справі № 918/356/20 - залишити без змін.
ОСОБА_1 не скористався правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с. 48, т. 3).
Отже, враховуючи норми ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду ОСОБА_1 , належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.
Заслухавши пояснення представників скаржника, боржника та арбітражного керуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
23 квітня 2020 року на розгляд до Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій останній просить відкрити провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний обліковий номер платника податків: НОМЕР_1 .
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 до розгляду, підготовче засідання призначено на 18 травня 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризацію боргів боржника ОСОБА_2 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича; у задоволенні заяв арбітражних керуючих Колмика І.С., Сиволюбова М.М. відмовлено; оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; заборонено фізичній особі ОСОБА_2 відчужувати майно; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 18 червня 2020 року для подачі до Господарського суду Рівненської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 18 серпня 2020 року для підготовки та подання до Господарського суду Рівненської області плану реструктуризації боргів боржника; визначено дату проведення попереднього судового засідання 20 липня 2020 року об 10:00 год.; зобов`язано керуючого реструктуризацією у строк до 18 липня 2020 року провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; зобов`язано контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України,  надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону; зобов`язано орган державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки; зобов`язано банківські установи, в яких відкрито рахунки боржника надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.
16 червня 2020 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 з вимогами до боржника, відповідно до якої просить суд визнати кредитором та задовольнити вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 , що виникли внаслідок невиконання боржником умов договору позики № б/н від  20 травня 2018 року у розмірі 145 000 грн 00 коп.
18 червня 2020 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" з вимогами до боржника, відповідно до якої просить суд визнати кредитором та задовольнити вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 , що виникли внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору № 41/08/К-МБ-04 від  23 липня 2008 року в сумі 3 425 453 грн 53 коп.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01 липня 2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 з вимогами до боржника до розгляду у попередньому засіданні на 20 липня 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01 липня 2020 року прийнято заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" з вимогами до боржника, яка уточнена 04 серпня 2020 року у зв`язку із помилкою у прохальній частині заяви до розгляду у попередньому засіданні на 20 липня 2020 року.
Ухвалами суду розгляд, зокрема,  вказаних заяв неодноразово відкладався.
В подальшому, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 жовтня 2020 року, зокрема: відкладено попереднє судове засідання на 23 листопада 2020 року; відкладено розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" з вимогами до боржника на 23 листопада 2020 року; відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 з вимогами до боржника на 23 листопада 2020 року; відкладено розгляд клопотання боржника ОСОБА_2 про зняття арештів з майна у справі № 918/356/20 на 23 листопада 2020 року.
Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 у справі №918/356/20, зокрема постановлено:
Включити до реєстру вимог кредиторів визнані судом вимоги, а саме вимоги:
- Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 693 794 грн 75 коп., з якої вимоги які є забезпеченими та підлягають задоволенню від продажу майна, що є предметом забезпечення в сумі 692 954 грн 37 коп.;
- ОСОБА_1 на суму 145 000 грн 00 коп.
В частині задоволення вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 2 777 014 грн 36 коп. - відмовити.
Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору: Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" у розмірі 840 грн 38 коп., фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 4 204 грн 00 коп.
В клопотанні ОСОБА_2 про зняття арешту з предмету іпотеки - відмовити.
Клопотання ОСОБА_2 про зняття арештів з всього нерухомого майна - задоволити.
При цьому, скаржник не погоджується із вказаною ухвалою лише в частині  відмови у стягненні 2 777 014,36 грн та 3 363,62 грн судового збору. 
Таким чином, в силу вимог ст. 269 ГПК України судова колегія переглядає ухвалу суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні 2 777 014,36 грн та 3 363,62 грн судового збору.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.
В розрізі даної статті  законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 здійснено 22 травня 2020 року, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 22 червня 2020 року.
Таким чином, судом встановлено, що  до суду в строк встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства з грошовими вимогами до боржника звернулися: Публічне акціонерне товариство  Акціонерний банк "Укргазбанк", фізична особа ОСОБА_1 .
Враховуючи норми ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, слід зазначити, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.
Так, в обґрунтування своїх грошових вимог до боржника Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк" зазначає, що 23 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний Банк "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" (далі - кредитор) та ОСОБА_2 (далі - божник) укладено кредитний договір № 41/08/К-МБ- 04 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США на строк з 23 липня 2008 року по 22 липня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 14,5 % річних на строкову заборгованість та за ставкою 15,5 % річних на прострочену заборгованість.
У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, кредитор звернувся за захистом свого порушеного майнового права до Рівненського міського суду. В подальшому 21 квітня 2011 року рішенням Рівненського міського суду по справі № 2-2487/11 на користь кредитора стягнено з ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, яка складається з наступного: сума кредиту, що стягується достроково - 18 083,43 дол. США; прострочена заборгованість по кредиту - 12 940,87 дол. США; прострочена заборгованість по процентах - 2 474,84 дол. США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 35 842 грн. 00 коп.;  заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 3 489 грн. 58 коп.; штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки - 19 027 грн. 50 коп., а всього 33 499,14 дол. США та 58 359 грн. 08 коп. шляхом звернення стягнення на заставне майно та інше майно відповідачів в межах суми позовних вимог та судові витрати по справі, а саме несплачене державне мито у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи в суді у розмірі 120 грн. 00 коп.
15 березня 2018 року Апеляційним судом Рівненської області частково змінено попереднє рішення в частині поручителя за кредитним договором та постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення боргу з ОСОБА_2  залишено без змін.
16 лютого 2012 року на виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 2-2487/11 від 21 квітня 2011 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" видано виконавчий лист.
29 липня 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №59660713 на виконання вищевказаного виконавчого листа.
14 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій згідно ухвали Рівненського міського суду № 2-2487/11 від 12 вересня 2019 року.
Станом на 21 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 становить: 27 594,21 дол. США заборгованість по кредиту прострочена; 34 350,99 дол. США заборгованість по процентах прострочена; 39 331 грн 58 коп. пені (рішення суду); 804 028 грн 90 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 811 057 грн 81 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів; 132 694 грн 64  коп. заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних); 19 027 грн 50 коп. штраф за страхування предмету іпотеки у розмірі 5 % від заставної вартості.
23 липня 2008  року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний Банк "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № 41/08/І-МБ-04, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Торкуновою Т.А., за реєстровим № 2220(далі - договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно, а саме:
- гараж (літ. Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_2 та належать боржнику на підставі договору купівлі - продажу (ВВС № 530309), посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 05 квітня 2004 року за реєстровим № 2007, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 квітня 2004 року за реєстраційним № 4001045.
Відповідно до останньої проведеної оцінки майна що передано в іпотеку Банку: гараж (літ.Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить: ОСОБА_2 , вартість іпотеки становить 649 000 грн 00 коп.
Грошові вимоги до боржника складаються з суми заборгованості за основним боргом 1 658 644 грн 68 коп., суми заборгованості по пені 1 615 086 грн 71 коп., 39 331 грн 58 коп. пені згідно до рішення суду, суми заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) 132 694 грн 64 коп., суми заборгованості зі сплати штрафу за страхування предмету іпотеки у розмірі 5% від заставної вартості 19 027 грн 50 коп., суми державного мита в розмірі 1 700 грн 00 коп., суми витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі в сумі 120 грн 00 коп., суми судового збору за подання заяви до господарського суду в розмірі 4 204 грн 00 коп., що становлять загалом: 3 470 809 грн 11 коп., з яких 649 000 грн 00 коп. - забезпечені вимоги, 2 821 809 грн 11 коп. - конкурсні вимоги.
На підтвердження грошових вимог до боржника кредитором надано копії кредитного договору № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року, договору іпотеки № 41/08/І-МБ-04 від 23 липня 2008 року, рішення Рівненського міського суду від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11, виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 16 лютого 2012 року у справі № 2-2487/11, постанови про відкриття виконавчого провадження № 59660713 від 29 липня 2019 року, висновку про оцінку заставного майна від 28 січня 2019 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року станом на 21 травня 2020 року.
Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, а також доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове визнання вимог ПАТ «Укргазбанк», з огляду на таке.
Так, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" грошові кошти в сумі: сума кредиту, що стягується достроково  18 083,43 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 12940,87 доларів США; прострочена заборгованість по процентах 2474,84 доларів США;  заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 35 842 грн 00 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 3 489 грн 58 коп.;  штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 19 027 грн 50 коп.; а всього: 33499,14 доларів США та 58 359 грн 08 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 41/08/І-МБ-04 від 23 липня 2008 року (гараж (літ. Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_2  та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу (ВВС №530309), посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 05 квітня 2004 року за реєстровим № 2007, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 квітня 2004 року за реєстраційним №4001045) та на інше майно відповідачів в межах суми позовних вимог та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 1 700 грн 00 коп.  та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн 00 коп.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновком суду першої інстанції, що заборгованість боржника перед кредитором, що виникла станом на 30 грудня 2010 року, зокрема: сума кредиту, що стягується достроково 18083,43 доларів США,  прострочена заборгованість по кредиту 12940,87 доларів США, прострочена заборгованість по процентах 2474,84 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 35 842 грн 00 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 3 489 грн 58 коп., штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 19 027 грн 50 коп., державне мито в розмірі 1 700 грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн 00 коп. є безспірною, оскільки підтверджена судовим рішенням. 
Крім того, кредитором  нараховано проценти за користування кредитом за період з 23 липня 2008 року по 21 травня 2020 року включно, що становить 51 431,77 дол. США, боржником сплачено (за даними кредитора) проценти в сумі 17 080,78 дол. США, залишок несплачених процентів становить 34 350,99 дол. США.
При цьому, суд першої інстанції вираховує, що за період з 31.12.2010 по 21.05.2020 кредитором нараховано проценти за користування кредитом 40 458,69 дол. США (51 431,77 - 10973,08 (проценти за користування кредитом за період з 23.07.2008 по 30.12.2010), з даними обрахунками погоджується суд апеляційної інстанції і вважає їх вірними. 
Разом з тим, слід зазначити, що рішенням Рівненського міського суду від 28 травня 2019 року у справі  № 569/18940/17, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, відмовлено в задоволенні позову кредитора до боржника про стягнення заборгованості станом на 06 листопада 2017 року, яка складається з  простроченої заборгованості за відсотками 23 174,53 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 815 438 грн 07 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів 501 726 грн 33 коп., а всього: 23 174,53 доларів США та 1 317 164 грн 40 коп.
Даними судовими рішеннями встановлено, що 22 грудня 2010 року кредитором  на  адресу боржника направлена претензія  щодо дострокового повернення всієї суми кредиту (в тому числі і простроченої) по кредитному договору № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року на загальну суму 33 499,14 дол. США та 57 396 грн 28 коп. в зв`язку з невиконанням останнім своїх зобов`язань по обслуговуванню кредитного договору.
Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.
Кредитний договір припинив свою дію 31 грудня 2010 року. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився, то у кредитора відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків та пені з 31 грудня 2010 року.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 28.03.2018 у справі №202/4494/16-ц.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про безпідставне нарахування кредитором боржнику процентів за користування кредитом з 31.12.2010 по 21.05.2020 на суму 40 458,69 дол. США, а тому доводи апеляційної скарги про зворотне не беруться судовою колегією до уваги. 
Як свідчить наданий кредитором розрахунок заборгованості, після ухвалення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11 боржником проведено кількома платежами сплату заборгованості на загальну суму 8 369,91 дол. США, зокрема: 28 липня 2011 року - 1600,00 дол. США, 08 серпня 2011 року - 2000,00 дол. США, 21 вересня 2011 року - 1765,03 дол. США, 31 жовтня 2011 року - 383,52 дол. США,  30 листопада 2011 року - 394,63 дол. США, 20 січня 2012 року - 761,81 дол. США, 28 лютого 2012 року - 383,86 дол. США, 02 квітня 2012 року -  355,31 дол. США, 24 квітня 2012 року - 372,81 дол. США,  31 травня 2012 року - 353,94 дол. США - яка зарахована кредитором як сплата процентів.
Разом із тим, заборгованість із сплати процентів згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11 становила лише 2 474,84 дол. США, а тому судова колегія погоджується із судом першої інстанції про те, що боржником заборгованість із сплати процентів погашена повністю, залишок сплачених боржником коштів після повного погашення заборгованості за процентами склав 8 369,91 - 2 474,84 = 5 895,07 дол. США.
При цьому, як убачається із умов кредитного договору, а саме п. 3.3.8,  позичальник зобов`язується кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляти для оплати простроченої заборгованості по процентах за кредитною лінією, потім простроченої заборгованості по кредитній лінії, потім пені, потім строкової заборгованості по процентах за кредитною лінією, потім строкової заборгованості по кредитній лінії.
Згідно із п. 3.1.13 кредитного договору банк зобов`язується отримані від позичальника на рахунок № НОМЕР_2 в доларах США кошти (або кошти, отримані в порядку договірного списання) направляти в першу чергу для оплати простроченої заборгованості по процентах за кредитною лінією, потім - простроченої заборгованості по кредитній лінії, потім строкової заборгованості по процентах за кредитною лінією. Сума, що залишилася, направляється на погашення строкової заборгованості по кредитній лінії.
Таким чином, сплачені боржником кошти в сумі 5 895,07 дол. США підлягають зарахуванню згідно п. 3.1.13, 3.3.8 кредитного договору на погашення заборгованості по кредитній лінії, яка згідно наданого кредитором розрахунку становить 27 594,21 дол. США, а відтак залишок заборгованості за кредитною лінією становить 27 594,21 - 5 895,07 = 21  699,14 дол. США, що становить за правильним розрахунком суду першої інстанції - 581 016,17 грн,  за офіційним курсом НБУ на 18.06.2020 і вказана сума вимог кредитора підлягає визнанню. При цьому, у визнанні вимог кредитора щодо сплати  кредиту у сумі 5 895,07 дол. США (станом на 18.06.2020 за офіційним курсом НБУ - 157 846,39 грн) слід відмовити, що правомірно було зроблено судом першої інстанції.
Крім того, враховуючи наведене вище,  постанови Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, слід вказати, що оскільки строк кредитування закінчився 31.12.2010, а рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11 стягнуто в повному обсязі заборгованість за кредитним договором станом на 30 грудня 2010 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок місцевого господарського суду, що нарахування кредитором пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату процентів за період з 22 травня 2017 року по 21 травня 2020 року є безпідставним, зокрема, за відсутності заборгованості зі сплати процентів, оскільки вони були погашені в 2011 році.
Також, кредитором нараховано 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту за період з 22.05.2017 по 21.05.2020 у розмірі 2 484,87 дол. США (66 061,26 грн по курсу НБУ 1 дол. США - 26,5854) та процентів за період з 22.05.2017 по 21.05.2020 у розмірі 2 506,39 дол. США (66 633,38 грн по курсу НБУ 1 дол. США - 26,5854).
Перевіривши розрахунок 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, врахувавши ст. 45 КУзПБ, п. 3 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд апеляційної інстанції вважає його правильним, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання вимог щодо нарахування 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту за період з 22.05.2017 по 17.05.2020 у розмірі 1 946,90 дол. США, що становить 51 759,12 грн  (за курсом  1 дол. США - 26,5854) у іншій частині вимоги кредитора у розмірі -  537,97 дол. США є безпідставними.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у боржника відсутня заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, оскільки така заборгованість повністю погашена ще в 2011 році, а тому 3 % річних за несвоєчасну сплату неіснуючих процентів за період з 22 травня 2017 року по 21 травня 2020 року у розмірі 2 506,39 дол. США нараховані безпідставно.
Отже, підсумувавши наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок та розрахунок місцевого господарського суду про  те, що вимоги кредитора щодо сплати 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату процентів в загальній сумі 3 044,36 дол. США, що становить 80 935 грн 53 коп. за курсом 1 дол. США = 26,5854 грн - є безпідставними.
Крім того, грошові вимоги кредитора в частині сплати штрафу у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки в сумі 19 027 грн 50 коп. правомірно визнані судом першої інстанції повністю, оскільки підтверджуються рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2487/11, що набрало законної сили.
При цьому, щодо забезпечення вимог кредитора, суд апеляційної інстанції  зазначає таке.
Як убачається із матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року, між боржником та кредитором укладено договір іпотеки без оформлення заставної № 41/08/І-МБ-04 від 23 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Торкуновою Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 2220, згідно якого передано в іпотеку гараж (літ. Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_2 та належить боржнику на праві власності.
Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки дійсний договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з договору № 41/08/К-МБ-04 від 23 липня 2008 року (а також будь-якими додатковими угодами до нього) укладеного між іпотекодержателем та позичальником.
Згідно п. 2.2. договору іпотеки за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 380 550,00 (триста вісімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят грн 00 коп.) гривень (далі - вартість предмета іпотеки).
Згідно із п. 6.5. договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами - пеню, штраф, комісії), витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору або цього договору.
Виходячи з вищенаведеного,  вимоги кредитора щодо сплати кредиту - 581 016 грн 17 коп., 39 331 грн 58 коп. пені, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 51 759 грн 12 коп., штрафу у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки - 19 027 грн 50 коп. забезпечуються майном боржника згідно договору іпотеки без оформлення заставної №41/08/І-МБ-04 від 23 липня 2008 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 КУзПБ забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Кредитор у заяві про грошові вимоги до боржника посилається на те, що відповідно до останньої проведеної оцінки майна, що передано в іпотеку кредитору - гараж (літ. Г-1) загальною площею 306,3 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_2 та належить боржнику, вартість іпотеки становить 649 000 грн 00 коп.
Однак, колегія суддів звертає увагу скаржника, що  висновок про вартість майна, виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова група "ПІК", дата завершення складення звіту - 28 січня 2019 року, на даний час є неактуальним і не підтверджує вартості предмету іпотеки, оскільки термін дії звіту становить 12 (дванадцять) місяців від дати оцінки (18 січня 2019 року) і його дія завершилась 18 січня 2020 року.
Крім того, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що не є актуальною та не відповідає ринковим цінам, що склалися оцінка майна, погоджена сторонами в договорі іпотеці при його укладенні 23 вересня 2008 року.
На виконання вимог ухвали господарського суду Рівненської області від 18 травня 2020 року керуючим реструктуризацією проводилось визначення вартості майна боржника.
Згідно висновку про ринкову вартість гаражу, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "Експерт Еліт", дата складання звіту - 16 червня 2020 року, ринкова вартість належного боржнику гаражу, загальною площею 306,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, становить 1 100 000 грн 00 коп.
Таким чином, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду, що вимоги кредитора щодо сплати кредиту - 581 016 грн 17 коп., 39 331 грн 58 коп. пені, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 51 759 грн 12 коп., штрафу у розмірі 5 % від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки - 19 027 грн 50 коп., всього 652 954 грн 37 коп. - є забезпеченими та підлягають задоволенню від продажу майна, що є предметом забезпечення.
Разом з тим, за результатами розгляду кредиторських вимог судом першої інстанції було здійснено розподіл судових витрат. Апелянт вважає, що вимога 4 204,00 грн судового збору за подання до господарського суду заяви мала бути задоволена в повному обсязі, оскільки судовий збір сплачується незалежно від суми вимоги і є сталою величиною.
Кодексом України з процедур банкрутства не визначено порядку розподілу судових витрат, сплачених кредиторами за подання заяв про грошові вимоги до боржника.
Отже, в даному випадку необхідно керуватися відповідними положеннями Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із п.4.11. постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України",  розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство; про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК України.
На даний час статті 49 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) відповідає ст. 129 ГПК України, проте, принцип розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог залишився незмінним.
Крім того, принцип розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог не ставиться законодавством у залежність від того, за якою ставкою було сплачено судовий збір - сталий розмір чи визначений відсоток від розміру вимог.
Кредитором понесено витрати на сплату судового збору в сумі 4 204,00 грн , які підлягають розподілу залежно від результатів розгляду заяви кредитора про грошові вимоги до боржника.
Як уже зазначалося вище, відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки обґрунтованими є лише частина вимог, які заявлені кредитором - 692 954,37 грн із 3 466 605,11 грн (без урахування судового збору), що становить 19,99 % від вимог, то вимоги кредитора щодо сплати судового збору слід визнати пропорційно визнаним вимогам, а саме 4 204,00 х 19,99 % = 840,38 грн.
Таким чином суд першої інстанції правомірно визнав грошові вимоги кредитора в частині судового збору пропорційно до розміру визнаних судом грошових вимог.
Враховуючи вищевикладене,  на переконання колегії суддів,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове визнання кредиторських вимог та розподілення судового збору пропорційно розміру визнаних судом грошових вимог.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими  судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування в оскарженій частині.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                      
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.11.20 у справі №918/356/20 залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.11.20 у справі №918/356/20 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.
4.  Справу №918/356/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "26" січня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Дужич С.П.