УХВАЛА

25 січня 2021 року 
Київ
справа №809/538/17
адміністративне провадження №К/9901/1882/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури на постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі  №809/538/17 за позовом  ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Івано-Франківської області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Івано-Франківської області № 181к від 23.03.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивача звільнено з посади прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури;
- поновити на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та в органах прокуратури;
- стягнути з прокуратури Івано-Франківської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць звернути до негайного виконання.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 адміністративний позов задоволено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 задоволено апеляційну скаргу відповідача. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі № 809/538/17 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 у цій справі скасовано; постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 залишено в силі.
25.08.2020 року прокуратура Івано-Франківської області звернулася з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області про скасування  наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.  
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року у справі № 809/538/17 заяву задоволено, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у справі №809/538/17 скасовано та в задоволені позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року у справі № 809/538/17 скасовано, відмовлено у задоволенні заяви прокуратури Івано-Франківської області про перегляд рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року за нововиявленими обставинами та залишено відповідне рішення в силі.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 18 січня 2021 року. 
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам  статті 330 КАС України.
Пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України  встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі    пункту 1    частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі    пункту 2    частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у    частинах другій    і    третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частині першій    цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених    частинами другою    і    третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частинах другій    і    третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, системний аналіз наведених положень  КАС України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4  ст. 328 КАС України, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Верховний Суд наголошує заявнику, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4  ст. 328 КАС України  треба зазначати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це посилатися. 
Верховний Суд не має самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судових рішень, а таку підставу має вказувати заявник касаційної скарги з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
Згідно з вимогами частини третьої  статті 334 КАС України  в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої  статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Згідно із частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, із наданням її копії відповідно до кількості учасників справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури на постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі  №809/538/17 за позовом  ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова