ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 815/3843/17
адміністративне провадження № К/9901/46959/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенко С.А.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №815/3843/17
за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, державного інспектора Добрянської Ольги Олександрівни, державного інспектора Мартишина Олега Миколайовича, державного інспектора Дудника Романа Дмитровича, державного інспектора Карданова Анатолія Дмитровича, державного інспектора Колчіної Тетяни Василівни, державного інспектора Манн Ірини Петрівни, державного інспектора Дзюбенка Дмитра Олексійовича, державного інспектора Кондаурової Ольги Володимирівни, державного інспектора Шалафаєвої Людмили Євгенівни, державного інспектора Музики Олега Миколайовича - про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року, ухвалену у складі: головуючого судді Бойко  О.Я., та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року, ухвалену у складі: головуючого судді Федусика А.Г., суддів Зуєвої  Л.Є., Шевчук О.А.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі - відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, державного інспектора Добрянської Ольги Олександрівни, державного інспектора Мартишина Олега Миколайовича, державного інспектора Дудника Романа Дмитровича, державного інспектора Карданова Анатолія Дмитровича, державного інспектора Колчіної Тетяни Василівни, державного інспектора Манн Ірини Петрівни, державного інспектора Дзюбенка Дмитра Олексійовича, державного інспектора Кондаурової Ольги Володимирівни, державного інспектора Шалафаєвої Людмили Євгенівни, державного інспектора Музики Олега Миколайовича - з вимогами:
1.1.  визнати протиправним і скасувати наказ Одеської митниці ДФС від 07  липня 2017 року №671-о про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС;
1.2.  визнати протиправним і скасувати наказ Одеської митниці ДФС від 11  серпня 2017 року №778-о про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 07 липня 2017 року №671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
1.3.  поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС;
1.4.  стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10 липня 2017 року по день винесення постанови суду.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час службового розслідування неповно на необ`єктивно з`ясував усі обставини та дійшов помилкових висновків про використання ним повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працював у Відділі оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС на посаді старшого державного інспектора.
4. Наказом Одеської митниці ДФС від 19 травня 2017 року №274 вирішено провести службове розслідування стосовно посадових осіб митниці, що здійснювали митні формальності при митному оформлені вантажів, що слідували на адресу ТОВ «Магія життя».
5. Результати службового розслідування оформлені висновком від 19 червня 2017 року, у якому (у частині, що стосується позивача) дисциплінарна комісія встановила такі обставини: при проведенні митних формальностей по вантажах в контейнерах за номерами:
5.1.  ЕСМU 8125824, пропущений на митну територію України 20.04.2017, стосовно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00896 від 20.04.2017, в якому зазначено, що в оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування від 19.04.2017 №65014 вага брутто складає - 12230 кг. Незважаючи на наявність акту зважування, представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_1 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1290 від 24.04.2017 без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил;
5.2.  АСНU 4624948 пропущений на митну територію України 20.04.2017, стосовно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00895 від 20.04.2017, в якому зазначено, що у оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування від 19.04.2017 №65014 вага брутто складає - 11090 кг. Незважаючи на наявність акту зважування, представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_1 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1291 від 24.04.2017 без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил;
5.3.  ООLU 9228508 пропущений на митну територію України 15.04.2017, стсовно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00859 від 15.04.2017, в якому зазначено, що в оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування №64866 вага брутто складає - 13820 кг. Незважаючи на наявність акту зважування, представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_1 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1285 від 24.04.2017 без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил.
6. Проаналізувавши дії та пояснення ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія зробила висновок про порушення позивачем пунктів 2.2.6.8, 2.2.6.9 та 2.2.15.1 посадової інструкції старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.
7. Зазначені порушення були кваліфіковані дисциплінарною комісією як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 9 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або неправомірних особистих інтересах інших осіб.
8. На підставі викладеного, дисциплінарна комісія рекомендувала начальнику Одеської митниці ДФС розглянути питання про порушення під час виконання службових обов`язків посадової інструкції та звільнити з державної служби ОСОБА_1 .
9. Наказом Одеської митниці ДФС від 07 липня 2017 року № 671-о відповідно до вимог пункту 9 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб ОСОБА_1 звільнено з 07  липня 2017 року з посади старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.
10. Наказом Одеської митниці ДФС від 11 серпня 2017 року №778-о до наказу Одеської митниці ДФС від 07 липня 2017 року № 671-о внесено зміни в частині дати звільнення: вирішено звільнити ОСОБА_1 з 24 липня 2017 року.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
11. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року, адміністративний позов задоволено:
11.1  визнано протиправним і скасовано наказ Одеської митниці ДФС від 07  липня 2017 року №671-о про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС;
11.2.  визнано протиправним і скасовано наказ Одеської митниці ДФС від 11  серпня 2017 року №778-о про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 07 липня 2017 року №671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
11.3.  поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого державного інспектора Відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС;
11.4.  стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10 липня 2017 року по 17 листопада 2017 року в розмірі 14985,48 грн.
12. Судові рішення мотивовані тим, що позивача звільнено без законної підстави та з порушенням установленого законом порядку, що є підставою для поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
13. У касаційній скарзі Одеська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин і неналежну оцінку доказів у справі, просить скасувати ухвалені ними рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
14. За доводами відповідача, ним доведено наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Водночас судами не спростовано факту протиправності дій позивача та його вини у їхньому вчиненні.
15. Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування їхніх рішень немає.
16. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Бевзенка  В.М., суддів Шарапи  В.М., Данилевич Н.А.
17. Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
18. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 05 травня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
19. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур  О.В., Уханенку  С.А.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
20. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
21. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.
22. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
23. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року №  460-IX.
24. Відповідно до частин першої і третьої статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
25. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням визначає Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII).
26. Частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
27. У пункті 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком визначено використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
28. Згідно з частиною першою статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один з таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.
29. Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
30. Статтею 73 Закону №889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна, зокрема містити: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
31. Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у статті 74 Закону №889-VIII і полягають, зокрема, в такому: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша); дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (частина друга); дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні (частина четверта).
VI. Позиція Верховного Суду
32. Судами попередніх інстанцій зі змісту матеріалів дисциплінарного провадження та спірного наказу про звільнення позивача встановлено, що нормативною підставою для звільнення позивача із займаної посади відповідачем визначено пункт 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, відповідно до якого дисциплінарним проступком є використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
33. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що ні висновок, ні подання дисциплінарної комісії, які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу Одеської митниці ДФС від 07 липня 2017 року № 671-о, не відповідають установленим законом вимогам щодо повного і всебічного з`ясування обставин допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та доведення вини позивача у його вчиненні. Так, під час проведення дисциплінарного провадження не встановлено, які конкретно протиправні дії або бездіяльність були допущені позивачем у кожній із описаних подій, що мали місце в зоні діяльності відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, які причини і умови призвели до їх вчинення, які документи і матеріали підтверджують факт вчинення проступку; не визначено ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, не перевірено наявність обставин, що пом`якшують або обтяжують дисциплінарну відповідальність.
34. Суди правильно звернули увагу на те, що в ході службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено порушення позивачем вимог посадової інструкції, що за своїм змістом і характером підпадає під визначення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, за який може бути оголошено догану.
35. Проте, як слушно зазначили суди першої та апеляційної інстанцій, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення цілком іншого дисциплінарного проступку, а саме: використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, хоча в оскаржуваному наказі не наведено мотивів і підстав для проведення такої юридичної кваліфікації вчинених позивачем дій (бездіяльності), так само як і не зазначено, в чиїх саме інтересах діяв позивач, що вказує на невмотивованість прийнятого відповідачем рішення.
36. За викладених обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали, що ОСОБА_1 звільнено без законної підстави, та з урахуванням положень частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України правильно поновили його на займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
37. Аргументи скаржника про неправильне обчислення судами попередніх інстанцій періоду вимушеного прогулу та, як наслідок, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу Суд відхиляє.
38. Як установили суди попередніх інстанцій, днем звільнення позивача є 07  липня 2017 року, а тому суди попередніх інстанцій правильно обчислювали середню заробітну плату за період вимушеного прогулу, починаючи з першого робочого дня після звільнення, яким у спірних правовідносинах є 10.07.2017.
39. Та обставина, що в період з 03 липня 2017 року по 21 липня 2017 року позивач не працював, оскільки був тимчасово непрацездатним, не є підставою для зменшення періоду вимушеного прогулу.
40. Безпідставними є також зауваження скаржника щодо незазначення судами попередніх інстанцій про стягнення суми середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
41. Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, обчислюючи суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суди попередніх інстанцій керувалися розміром нарахованої позивачеві заробітної плати за два місяці, що передують звільненню, та відповідну суму вказали без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Водночас утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів є обов`язком відповідача.
42. Отже, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
43. Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
45. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанції в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.
VII. Судові витрати
47. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
48. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
49. Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.
50. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017  року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28  лютого 2018 року у справі №815/3843/17 залишити без змін.
51. Судові витрати не розподіляються. 
52. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко