ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 березня 2021 року                                                          м. Чернівці
справа № 713/2670/20
провадження №22-ц/822/305/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.
секретар Тодоряк Г.Д.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Осокіна А.Л.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст заяви про видачу судового наказу
У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ.
Просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» заборгованості за спожитий газ за період з вересня 2018 року по листопад 2020 року в сумі 8565,22 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 січня 2021 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» вимога не відповідає положенню п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, оскільки заявником заявлено вимогу про стягнення суми боргу без врахування індексу інфляцій та трьох процентів річних.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дану ухвалу товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Вказує на те, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України заявник вправі звернутися до суду як із заявою про стягнення виключно заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, так і з урахуванням індексу інфляцій та 3-х процентів річних, нарахованих на суму заборгованості.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, однак в порушення вказаних вимог суд першої інстанції розглянув заявлені заявником вимоги по суті.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду 
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала передбачена в переліку ухвал суду, розгляд яких здійснюється без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. 13  ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені обставини
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства, повинно бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам ухвала суду не відповідає.
Відмовляючи товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» у видачі судового наказу, суд першої інстанції керувався положеннями п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України та зазначив про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України. 
На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» заявлено вимогу про стягнення суми боргу без врахування індексу інфляцій та трьох процентів річних.
З таким висновком не погоджується колегія суддів виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Так, зокрема, п. 3 ч.1ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені статтею 163 ЦПК України, а саме:
1. Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.
2. У заяві повинно бути зазначено:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;
3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;
4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;
5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
3. До заяви про видачу судового наказу додаються:
1) документ, що підтверджує сплату судового збору;
2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;
3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;
4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
У пункті 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. 
У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
Водночас п. 3 ч.1ст. 161 ЦПК України не містить імперативного положення про те, що судовий наказ про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, може бути виданий лише з одночасним заявленням вимоги про стягнення такої суми з урахуванням інфляційних та трьох відсотків річних. Разом з тим, заявлення таких вимог є правом, а не обов`язком заявника.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на порушення норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Тому ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 січня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» задовольнити.
Ухвалу  Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 січня 2021 року скасувати на направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                Н.К.Височанська
Судді:                                                 А.І. Владичан 
І.Н. Лисак