ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4335/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року (суддя Лазаренко М.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                            
                                                               ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» просив: 
- визнати протиправним рішення Міністерства у справах ветеранів України, яке оформлене протоколом засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 11.06.2020 № 2;
- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та надати йому статус учасника бойових дій.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано надання позивачем відповідачу всіх необхідних документів для прийняття рішення про надання  йому статусу учасника бойових дій. Крім того, позивач  двічі звертався до Головного управління Національної гвардії України, та отримував відповіді, що він не залучався до участі в антитерористичній операції у складі Національної гвардії України, проте рішенням Комунарського  районного суду м Запоріжжя від 10.11.2017 у справі 333/3552/16ц встановлений юридичний факт участі в бойових діях ОСОБА_1 . Позивач брав участь в бойових діях у складі добровольчого  формування – батальйону  « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який не входив до складу Національної гвардії України.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення у складі батальйону «Донбас» 24.05.2014, з 23.07.2014 по 26.08.2014, 13.10.2014, 24.10.2014.
В березні 2020 року позивач звернувся до Мінветеранів із заявою, в якій просив визнати його учасником бойових дій.
Міністерство у справах ветеранів України винесло подані ОСОБА_1 матеріали на засідання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Міжвідомча комісія на своєму засіданні 11.06.2020 розглянула заяву ОСОБА_1 та прийняла рішення (витяг з протоколу засідання міжвідомчої комісії №2 від 11.06.2020) відмовити ОСОБА_1 в паданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Мінветеранів листом від 19.06.2020 №4890/02/07.1-20 повідомило ОСОБА_1 про прийняте 11.06.2020 міжвідомчою комісією рішення.
Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивач з метою надання йому статусу учасника бойових дій звернувся не з тих підстав, які передбачені в його конкретному випадку, і не до органу, який уповноважений вирішувати дане питання.
Вирішуючи справу в межах доводів апеляційної скарги. Колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України).
Відповідно до  пункту 21 частини першої статті 6 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій, з-поміж інших, визнаються: особи, які у період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни. 
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення 
Відповідно абзацу 4 пункту 2 Порядку №413 визначено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема: особам, які у період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Згідно абзацу 3 пункту 6 Порядку №413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Мінветеранів (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно осіб, зазначених в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку.
Як свідчать матеріали справи, листом Головного управління Національної гвардії України від 06.08.2020 № 27/22/3-5950 надана інформація, яка надійшла зі Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, про сформування переліку добровольчих формувань, які були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Правоохоронних органів, від 25.11.2016 №33/5- 12309, у якому визначено, що добровольчий батальйон територіальної оборони Донецької області «Донбас» увійшов до складу Національної гвардії України.
У зв`язку з чим, судом першої інстанції вірно було зазначено, що відповідно до пункту 21 частини першої статті 6 Закону №3551-XII особа визнається учасником бойових дій за умови участі в антитерористичній операції у складі добровольчого формування, що було утворено або самоорганізувалося, у взаємодії з іншими силовими відомствами, військовими формуваннями та правоохоронними органами.
В той час, як особи, які брали участь у антитерористичній операції в складі підрозділів Національної гвардії України, визнаються учасниками бойових дій на підставі пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-XII.
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги, що зазначена норма Закону №3551-XII  кореспондується з абзацом 2 пункту 2 Порядку №413, в якій визначено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається стосовно зазначених в абзаці 2 пункту 2 Порядку №413 (а відтак і в пункті 19 частини першої статті 6 Закону №3551-XII) комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії) (абзац 3 пункту 6 Порядку №413).
Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що позивач з метою надання йому статусу учасника бойових дій звернувся не з тих підстав, які передбачені в його конкретному випадку, і не до органу, який уповноважений вирішувати дане питання.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, позивачем  відмови Головного управління Національної гвардії України не оскаржено, а суд першої інстанції  факт участі в бойових діях ОСОБА_1 під сумнів не ставить.
Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 17 березня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш