ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 р. 	Справа № 520/9743/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/9743/2020
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна"  
до     Головного управління ДПС у Харківській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (далі –   позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0071025704 від 26.05.2020, прийняте за результатами перевірки ТОВ «Новаагро Україна» на підставі акту від 28.04.2020 № 933/20-40- 57-04-16/34631027. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 позов задоволено.
15.12.2020 ТОВ «Новаагро Україна» подало заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі, в якій просило стягнути з ГУ ДПС у Харківській області на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7084,50 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 заяву ТОВ «Новаагро Україна» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на  професійну правничу допомогу у справі №520/9743/2020 задоволено.
Стягнуто на користь ТОВ «Новаагро Україна» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 084 грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ  ДПС у Харківській області. 
ГУ  ДПС у Харківській області (далі - відповідач), не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким  зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування зазначає, що судом не взято до уваги, що заявлена сума судових витрат є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Крім того, зазначена справа відноситься до справ незначної складності, Верховним Судом неодноразово висловлена позиція щодо спірних правовідносин в таких справах. 
Вказує, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є доцільними, дублюють одна одну, не потребували спеціальних навичок. Такі послуги як "формування правової позиції по справі" та "аналіз документів", якими супроводжувались господарські операції є подібними до послуг з формування позиції при підготовці позову, аналізу судової практики,  тощо. Вважає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано саме таку кількість часу. Також зазначає, що "оформлення позову" та "подання його до суду" не є наданням позивачу правової допомоги в розумінні КАС України. 
ТОВ «Новаагро Україна» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України  справа розглянута в порядку письмового провадження. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, за результатами оцінки наданих Товариством доказів, дійшов висновку, що витрати в сумі 7 084,50 грн є співмірними із наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а також заявлені витрати відповідають критерію реальності, розумності їх розміру.
Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  п. 1 ч. 3  ст.132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2-7  ст. 134 КАС України  за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,7  ст. 139  КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 7  статті 139 КАС України  передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом , їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною .
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 17.03.2020 по справі № 820/3308/17, від 04.08.2020 по справі № 810/3213/16.
Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «Новаагро Україна» під час розгляду даної справи в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Крайзом О.І., що підтверджується договором № 1-НАУ про надання правової допомоги від 26.12.2019 (а.с. 96-97). 
Згідно п. 4.1 Договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг визначається відповідно до Додатку 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг.
Адвокатом в межах договору від 26.12.2019 надано наступні послуги:   - написання адміністративного позову – 1 год – 4 723,00 грн; - надання усних консультацій – 0,5 год – 2 361,50 грн, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 14.12.2020 (а.с. 100).
Позивачем сплачено адвокату кошти у сумі 7 084,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.12.2020 № 828 (а.с. 89).
Враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суму заявлених позовних вимог, значення справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7 084,50 грн підтверджена належними і допустимими доказами. 
Доводи скаржника про відсутність доказів витрачання адвокатом саме заявленого часу на виконання послуг, колегія суддів відхиляє з урахуванням правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №   816/2096/17 та від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.  
Доводи апелянта про  те, що "формування правової позиції по справі", "аналіз документів, якими супроводжувались господарські операції" включаються до складання позову, а оформлення позову та подання його до суду не є видом правової допомоги, що є підставою для зменшення суми витрат, які підлягають відшкодуванню, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки до вартості послуг включено лише послуги з написання позовної заяви та надання усних консультацій,  згідно акту прийому передач. 
При цьому, розмір витрат за їх надання є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Зворотнього відповідачем не доведено.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зауважує, що відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції не скористався своїми правами, передбаченими статтею 134 КАС України,  не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не навів відповідних спростувань, що свідчить про його згоду  з наведеними розмірами витрат на правничу допомогу.
Слід також зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі справа №826/841/17, постанові від 30 листопада 2020 року у справі № Н/806/1943/18.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 084,50 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі № 520/9743/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова