ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 361/6722/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Сердинський В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 березня 2021 року                                                                                           м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                    Костюк Л.О., Пилипенко О.Є., 
при секретарі судового засідання Шуст Н.А.
за участі: позивача - Ярошенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Годлевського Сергія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Годлевського Сергія Миколайовича, в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції Броварського ВП старшого лейтенанта поліції Годлевського С.М. серії БАБ №366105 від 25 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, посилаючись на те, що 25 вересня 2020 року інспектором СРПП №1 Броварського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції Годлевським С.М.  винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №366105, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6  ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення  та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн. за порушення п. 2.9 «в»  Правил дорожнього руху.
Позивач вважає зазначену постанову незаконною, такою, що винесена з порушенням положень  КУпАП, за відсутності події та складу правопорушення,  доказів вчинення правопорушення, у зв`язку з чим позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати зазначене рішення, та ухвалити нову постанову, якою у задовольнити позовні вимоги повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам закону, наявні правові підстави для її скасування. 
Позивач викладає такі обставини: 25 вересня 2020 року о 9:00 він на автомобілі батька Range Rover Supercharged, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Січових стрільців у м. Бровари, Київської області, де його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки до позивача підійшов інспектор поліції та пояснив причину зупинки тим, що позивачем порушено правила дорожнього руху, а саме: номерний знак не відповідає встановленому державному стандарту, після чого оформлено оскаржувану постанову.
Позивач стверджує, що справа про адміністративне правопорушення не розглянута по суті, його не ознайомлено з правами, передбаченими статтями 268,307, 308 КУпАП, а дії відповідача не відповідають чинному законодавству, постанова складена без урахування його зауважень, пояснень, доказів правопорушення не представлено, свідків не опитано, факт порушення базується на припущеннях.
Стверджуючи, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, підтвердженої належними доказами, позивач просить задовольнити апеляційну скаргу.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року, відкрито апеляційне провадження у справі №361/6722/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 березня 2021 року. 
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подавалося, що не перешкоджає розглядові за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.  
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №366105 від 25 вересня 2020 року, винесеної інспектором СРПП №1 Броварського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції Годлевським С.М., ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6  ст.121 КУпАП  та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 
Винесення постанови зумовили ті обставини, що 25.09.2020 р. о 09 год. 20 хв. в м. Бровари по вул. Щолківській, 11, водій     ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Range Rover Supercharged, д.н.з. НОМЕР_1 , тобто з д.н.з., що не відповідають вимогам стандартів, визначеним п.4.3 ДСТУ 3650 від 2019 року. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив пункт п.2.9 «в»  ПДР  України - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, та вчинив правопорушення, передбачене ч.6  ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивач стверджує, що відсутні склад та подія правопорушення, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, жодних доказів не представлено, розгляду справи не відбулося, не враховано його пояснень, зауважень.
У цьому зв`язку колегія суддів зазначає, що Порядок дорожнього руху на території України відповідно до  Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353  встановлений  Правилами дорожнього руху, затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306  (далі -  ПДР).
Відповідно до п. 1.9  ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух»  встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.1.3  ПДР  України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 30.2  ПДР  України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).
Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
У пункті 2.9 «в»  ПДР  України зазначено, що водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів.
Частиною шостою  статті 121 КУпАП  встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи не освітленим,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, наведеними положеннями законодавства встановлено заборону керування автомобілем з номерними знаками, які не відповідають державним стандартам. 
Згідно з законодавством України,  на зареєстровані в уповноважених сервісних центрах МВС транспортні засоби видаються номерні знаки. Індивідуальні номерні знаки замовляються лише на транспортні засоби, які пройшли державну реєстрацію в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.
У п.1 ДСТУ 3650:2019 зазначено, що цей стандарт установлює правила виготовлення номерних знаків для автомобілів, ..., інших механізмів, а також знаків, що їх виготовляють за індивідуальним замовленням.
П. 4.3 ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» чітко передбачено виготовлення державних номерних знаків, а саме: державні номерні знаки виготовляються шляхом штампування зі стрічки з алюмінію згідно з ГОСТ 13726 або з листової сталі.
Однією важливою відмінністю 3D номерних знаків від стандартних є те, що вони видаються не працівниками сервісних центрів МВС (як це передбачено законом), а реалізуються приватними компаніями.
Як встановлено  судом першої інстанції, позивачем використовується номерна табличка НОМЕР_1 , яка не відповідає  стандарту ДСТУ та відповідно Правилам дорожнього руху  України, які є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.
Зазначену обставину позивач не заперечує, жодних пояснень тому, чому ним використовується номерна табличка не встановленого та не затвердженого зразка, яка не відповідає вимогам ДСТУ, позивачем не представлено ані в суді першої інстанції, ані колегії суддів апеляційного суду.
Виходячи з такого, оскільки позивачем не заперечується використання номерної таблички, яка не відповідає вимогам стандарту, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6  ст. 121 КУпАП.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 251 КУпАП  визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі  ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (частина перша  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до  статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього  Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Відповідно до  статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, у ній наявні усі необхідні відомості,  визначені  статтею 283 КУпАП.
З урахуванням встановленого та викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач допустив порушення  Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6  ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим його  обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з постановою серії БАБ №366105 від 25 вересня 2020 року, винесеної інспектором СРПП №1 Броварського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції Годлевським С.М. у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією України  та нормами  КУпАП.
Обставин відсутності складу та події адміністративного правопорушення, а також відсутності своєї вини у його вчиненні, тобто обставин, на які посилався ОСОБА_1 як на підставу позову, судовій колегії не доведено, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови відповідача колегія суддів не вбачає.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Також, колегія суддів зазначає, що в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                  
Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.              
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року у справі №361/6722/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Годлевського Сергія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач                                                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                       Л.О. Костюк          

                                                                                              О.Є. Пилипенко