Справа № 127/25292/18
Провадження № 22-ц/801/331/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року	Справа № 127/25292/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.
за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці  цивільну справу № 127/25292/18 за  позовом ОСОБА_1 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування наказу, поновлення суміщення посади, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, постановлену у складі судді Гуменюка К.П., 

встановив:

В березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування наказу, поновлення суміщення посади, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Заяву мотивував тим, що 11 квітня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області за результатами судового розгляду справи № 127/25292/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування наказу про суміщення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу виніс рішення, яким в задоволенні позову відмовив.
В свою чергу, в рамках цивільної справи № 127/14233/19 Вінницьким міським судом Вінницької області розглядалась позовна заява КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.
26 листопада 2019 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у задоволені позову КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій висвітлило відомості, що мають суттєве значення для вирішення цивільної справи № 127/25292/18, і які не були відомі під час її розгляду.
Зокрема, представник КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» апелюючи, стверджує що у ОСОБА_1 під час перебування на посаді начальника служби безпеки і кадрового забезпечення КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» і за суміщенням провідного професіонала з антикорупційної діяльності вказаного підприємства, нібито був конфлікт інтересів, який забороняв йому займати посаду провідного професіонала з антикорупційної діяльності вказаного підприємства за суміщенням. Крім того, наводить норми Постанови Ради Міністрів СРСР «Про порядок та умови суміщення професій (посад)» №1145 від 04 грудня 1981 року та листа Міністерства праці та соціальної політики України №294/13/116-10 від 16 вересня 2010 року «Про сумісництво посадових осіб державних і комунальних установ та соціальні гарантії інвалідів», які на його думку також забороняють ОСОБА_1 суміщення посад. Крім того, на сторінці 4 апеляційної скарги зазначає, що задля приведення роботи Підприємства у відповідність до норм чинного законодавства, а також, у зв`язку із появою окремої особи на посаду провідного професіонала з антикорупційної діяльності на постійній основі, згідно Наказу № 258.1-к від 08 травня 2018 року, суміщення посад відповідача було скасовано з 08 липня 2018 року.
У оскаржуваному у цивільній справі № 127/25292/18 наказі № 258.1-к від 08 травня 2018 року у мотивувальній частині зазначено, що суміщення посад ОСОБА_1 припинено у зв`язку з важким фінансовим становищем.
Отже, в цивільній справі № 127/25292/18 причина припинення суміщення є «важке фінансове становище» КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго», яке спростував суд і не визначив дійсної причини припинення суміщення.
В свою чергу, в цивільній справі № 127/14233/19 КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» навело іншу причину наказу про припинення суміщення - конфлікт інтересів.
Крім того, КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» приховало від суду факт що стосовно ОСОБА_1 в серпні-вересні 2018 року проводилось службове розслідування з питань конфлікту інтересів, зокрема на сторінці 5 апеляційної скарги у справі № 127/14233/19 значиться, що по даному факту, а також задля перевірки роботи ОСОБА_1 на Підприємстві, законності суміщення посад, з`ясування обставин, які стали відомі в.о. начальника Служби юридично-договірної ОСОБА_2 (доповідна записка від 01 серпня 2018 року вх № 1066, 01 серпня 2018 року було розпочато службове розслідування щодо перевірки діяльності ОСОБА_1 в КП BMP «ВМТЕ» (Наказ № 254 від 01 серпня 2018 pоку).
Також КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» приховало що приблизно в березні-квітні 2019 року провідний професіонал з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 , офіційно звертався до УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України з питань порушень антикорупційного законодавства ОСОБА_1 , та те що співробітниками УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України проводилась відповідна перевірка, однак за її результатами порушень антикорупційного законодавства в діях ОСОБА_1 не виявлено, і ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення не притягувався, в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушенням не значиться.
Про існування причини припинення суміщення посад через конфлікт інтересів і заборону суміщення заявник дізнався під час отримання апеляційної скарги від КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» 04 лютого 2020 року.
З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою та просить суд переглянути рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року у справі № 127/25292/18 у зв`язку з нововиявленими обставинами, скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року у справі № 127/25292/18 у зв`язку з нововиявленими обставинами і прийняти нове рішення, яким задовольнити цивільний позов:
-поновити ОСОБА_1 суміщення посади провідного професіонала з антикорупційної діяльності КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» у період з 09 липня 2018 року до 24 жовтня 2018 року;
-стягнути з КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 оплату за вимушений прогул з 09 липня 2018 року до 24 жовтня 2018 року у розмірі 8465,32 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами – залишити без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року залишено в силі.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що не є нововиявленою обставина, обставина яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення його заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.
25 січня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від відповідача по справі КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго», в якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути задоволеною, оскільки судом на законних підставах відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. 
15 лютого 2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що його участь у судовому засіданні в Київському апеляційному суді є обов`язковою. 
Відповідно до частини 1 стаття 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
 18 січня 2021 року Вінницьким апеляційним судом відкрито провадження у даній справі. (т. 3 а.с. 19) Отже строк встановлений законом для перегляду справи закінчується 18 лютого 2021 року.
Згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
Однак клопотання про продовження строку розгляду справи до суду не надходило.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відкладення розгляду справи призведе до порушення строків розгляду апеляційної скарги.
Колегія суддів перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких. Заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового судового розгляду.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року, яке постановою Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2019 року залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про скасування наказу, поновлення суміщення посади та стягнення заробітної плати, відмовлено (Т. 2 а.с. 53-55, 86-89).
Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 127/25292/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2019 року залишено без змін (Т. 2 а.с. 128-132).
За правилом ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточність рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PANOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Питання про те, які обставини можна вважати істотними є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення, не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомі тільки після його ухвалення.
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.
Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Як на нововиявлену обставину, ОСОБА_1 посилається на те, що у наказі № 258.1-к від 08 травня 2018 року зазначено, що суміщення посад ОСОБА_1 припинено у зв`язку з важким фінансовим становищем, та в цивільній справі № 127/25292/18 причина припинення суміщення є «важке фінансове становище» КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Однак, в цивільній справі № 127/14233/19 КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» навело іншу причину наказу про припинення суміщення – конфлікт інтересів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявник помилково вважає вказані вище обставини нововиявленими. 
Заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового судового розгляду.
Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу – залишити без задоволення, судове рішення – залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2021 року.

Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: М.В. Матківська 

В.В. Сопрун