Постанова 
Іменем України                                   
 
27 січня 2021 року                                    
м. Київ                                                          
                                                                        
справа № 201/7425/18
 
провадження № 61-8713св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дата Фінанс» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»), 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи:Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентина Григорівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Осадчук Валерії Ігорівни, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська                          від 05 грудня 2019 року у складі судді Ткаченко Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко В. Г., про відновлення права іпотекодержателя шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення статусу іпотекодавця на нового власника предмету іпотеки.
 
Позовна заява мотивована тим, що 16 листопада 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) фірма «Мушкетер» та ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір                                   № 04/14//11-КЛТ, відповідно до якого була встановлена процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів позичальнику в національній валюті України або іноземних валютах з повною, частковою конвертацією у долари США в межах загальної суми еквівалентної 8 000 000 грн, процедура та умови повернення кредитів, нарахування та сплати процентів за отримання кредитами, а також взаємні права та зобов`язання сторін, що виникають при наданні банком кредитів. 
У подальшому, між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору. 
З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений іпотечний договір № 04/14/I01/11-КЛТ та одночасно накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до виконання, припинення або розірвання договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1321. Предметом іпотеки за іпотечним договором стало нерухоме майно: 1) будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;                    2) земельна ділянка площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 .
26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі за вказаними кредитним та іпотечним договорами. 
У ході проведення ліквідаційної процедури ПАТ «Дельта Банк» було виявлено факт вилучення обтяження предмету іпотеки у формі іпотеки та заборони відчуження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зміни власників предмету іпотеки. Також було встановлено, що скасування записів про іпотеку та обтяження відбулось на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року у справі                  № 202/3726/16-ц, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ фірма «Мушкетер», ПАТ «Дельта Банк», про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження та стягнення штрафу, яке було скасовано ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року та, у подальшому, ухвалою суду від 20 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду. 
Отже, у разі скасування судового рішення про визнання іпотеки припиненою, на підставі якого з Державного реєстру виключено записи про іпотеку та обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинних записів (16 листопада 2011 року), шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження від 04 липня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотекодержателем                           ПАТ «Дельта Банк» згідно з іпотечним договору № 04/14/І01/11-КЛТ.
 
Ураховуючи наведене, ПАТ «Дельта Банк» просило суд відновити                          за ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» права іпотекодержателя, шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження від 04 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року                     № 04/14/I01/11-КЛТ, номер запису про іпотеку: 5668532 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження: 5668553 (спеціальний розділ) щодо будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 5668563 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження: 5668585 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, розташованої на території АДРЕСА_2 та поширити статус іпотекодавця на ОСОБА_2 за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, розташованої на території АДРЕСА_2 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року позов ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено.
Відновлено за ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» права іпотекодержателя шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження від 04 липня            2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, номер запису про іпотеку № 5668532 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження № 5668553 (спеціальний розділ) щодо будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку № 5668563 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження № 5668585 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 .
Поширено статус іпотекодавця на ОСОБА_2 за іпотечним договором                              № 04/14/I01/11-КЛТ від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ухвалення судового рішення про припинення договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину - іпотечного договору, який залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек. А особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права, несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Статус іпотекодавця після поновлення записів про іпотеку та обтяження згідно         з іпотечним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/І01/11-КЛТ на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,2684 га, розташовану на АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1210100000:03:217:0054 поширюється і на нового власника майна - ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Осадчук В. І. задоволено частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня            2019 року в частині вирішення позовної вимоги щодо поширення статусу іпотекодержателя на ОСОБА_2 та розподілу судових витрат скасовано.
У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» у частині поширення статусу іпотекодержателя на ОСОБА_2 за іпотечним договором від 16 листопада                2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 відмовлено.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки судове рішення, яке було підставою для скасування записів про іпотеку та обтяження було скасоване, то таке право підлягає відновленню. Отже, рішення суду першої інстанції в частині відновлення за ПАТ «Дельта Банк» права іпотекодержателя шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження від 04 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, номер запису про іпотеку: 5668532 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження: 5668553 (спеціальний розділ) щодо будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 5668563 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження: 5668585 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , є законним та обґрунтованим.
Проте, задоволені позовні вимоги в частині поширення статусу іпотекодержателя на ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , апеляційний суд вважав необґрунтованими, оскільки звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ «Дельта Банк» не ставилось питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, а враховуючи те, що ОСОБА_2 вже набула автоматично статусу іпотекодавця, тому вимоги про поширення статусу іпотекодержателя на ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду,                           представник ОСОБА_2 - адвокат Осадчук В. І., подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і закрити провадження у справі.
 
Аргументи учасників справи 
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки позивач не звертався до відповідних органів у позасудовому порядку для скасування записів про обтяження та внесення нових, згідно з судовим рішенням.
Вказує, що права позивача не були порушені, а ОСОБА_2 взагалі не є належним відповідачем, оскільки жодний спір між сторонами відсутній.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року ПАТ«Дельта Банк» замінено правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Дата Фінанс», та продовжено йому строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року справу призначено до розгляду.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У грудні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дата Фінанс» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що її доводи є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
16 листопада 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ фірма «Мушкетер» укладений кредитний договір №04/14/11-КЛТ.
 
У забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 04/14/11-КЛТ, між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений іпотечний договір від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, реєстровий № 1320, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко В. Г. та одночасно накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до виконання, припинення або розірвання договору іпотеки та зареєстровано в реєстрі за № 1321.
 
Предметом іпотеки за іпотечним договором № 04/14/I01/11-КЛТ є наступне нерухоме майно: 1) будівлі та споруди, які розташовані за адресою:                      АДРЕСА_1 ; 2) земельна ділянка площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 .
 
26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Шевченко Д. Г., зареєстрований в реєстрі за                 № 1441, відповідно до умов якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі за кредитним договором від 16 листопада 2011 року №04/14/11-КЛТ, а також за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ.
 
26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був підписаний акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року та додаток до акту приймання-передачі від 26 червня 2013 року.
 
Державна реєстрація набутих ПАТ «Дельта Банк» прав іпотекодержателя за договором купівлі-продажу прав вимоги відбулася 12 травня 2014 року, приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С. П. до Державного реєстру іпотек було внесено запис № 12973483; іпотекодержатель:                       ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ: 34047020, а також реєстрація обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис            від 12 травня 2014 року № 12973487 вид обтяження - заборона на нерухоме майно, Обтяжувач: ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020.
 
Станом на день звернення до суду з позовом, заборгованість                                     ТОВ фірма «Мушкетер» перед кредитором є не погашеною. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 01 липня 2019 року сума заборгованості позичальника за кредитним договором складає 8 561 991,06 грн.
 
З огляду на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02 березня 2017 року №81691513 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР внесено відомості про припинення щодо будівель та споруд, які розташовані за адресою:                      АДРЕСА_1 , записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, а саме:
- припинення запису про іпотеку 5668532 (спеціальний розділ)                            від 16 листопада 2011 року (реєстраційний номер іпотеки до 01 січня               2013 року: 11850418), який виник на підставі іпотечного договору                         № 04/14/І01/11-КЛТ, реєстровий № 1320, виданий 16 листопада 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондаренко В.Г., та внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12973483 від 12 травня 2014 року, приватний нотаріус Ковальчук С. П., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Іпотекодержатель: ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ: 34047020. Індексний номер рішення про припинення іпотеки: 30294308 від 04 липня 2016 року;
- припинення запису про обтяження 5668553 (спеціальний розділ)                       від 16 листопада 2011 року (реєстраційний номер обтяження до 01 січня 2013 року: 11850056), який виник на підставі іпотечного договору                         № 04/14/І01/11-КЛТ, реєстровий № 1320, виданий 16 листопада 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондаренко В. Г., а також договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер:1441, виданий                     26 червня 2013 року, видавник: Приватний нотаріус КМНО Шевченко Д. Г., та внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12973487 від 12 травня 2014 року 23:22:01, приватний нотаріус Ковальчук С. П., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно. Обтяжувач: ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ: 34047020. Індексний номер рішення про припинення обтяження: 30295390 від 04 липня 2016 року.
 
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 березня 2017 року № 82253798, Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР внесено записи про припинення щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, а саме:
- припинення запису про іпотеку 5668563 (спеціальний розділ) (реєстраційний номер іпотеки до 01 січня 2013 року 11850418), який виник на підставі іпотечного договору № 04/14/І01/11-КЛТ від 16 листопада              2011 року, реєстровий №1320, виданий 16 листопада 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу                   Бондаренко В. Г., та внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12973487 від 12 травня 2014 року, приватний нотаріус Ковальчук С. П., Київський МНО м. Київ. Іпотекодержатель: ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ: 34047020. Індексний номер рішення про припинення іпотеки: 30294934 від 04 липня 2016 року; 
- припинення запису про обтяження 5668585 (спеціальний розділ) (реєстраційний номер обтяження до 01 січня 2013 року: 11850291), який виник на підставі іпотечного договору № 04/14/І01/11-КЛТ, реєстровий             № 1320, виданий 16 листопада 2011 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Бондаренко В.Г., а також на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1441, виданий 26 лютого              2013 року, видавник приватний нотаріус КМНО Шевченко Д. Г. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12973487 від 12 травня 2014 року, приватний нотаріус Ковальчук С. П., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно. Обтяжувач: ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ: 34047020. Індексний номер рішення про припинення обтяження: 30295740 від 04 липня 2016 року. 
 
Скасування записів про іпотеку та обтяження відбулося на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року у справі № 202/3726/16-ц, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи:           ТОВ фірма «Мушкетер», ПАТ «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження та стягнення штрафу, яке ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська                         від 11 квітня 2017 року було скасовано.
 
У подальшому ухвалою Індустріального районного суду                                            м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року у цивільній справі                       № 202/3726/16-ц позовну заяву ОСОБА_1 до                                             ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ фірма «Мушкетер», ПАТ «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження та стягнення штрафу залишено без розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного суду України від 15 листопада 2016 року у справі                          № 800/301/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня                     2018 року у справі № 208/2474/17-а та постановах Верховного Суду                             від 28 квітня 2020 року у справі № 753/24459/18, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Осадчук В. І., підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає, а постанова апеляційного суду відповідає не повністю.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
 
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
 
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
 
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
 
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
 
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
 
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
 
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
 
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові                        від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13.
 
Звертаючи до суду з цим позовом, ПАТ «Дельта Банк» просило суд відновити за собою права іпотекодержателя шляхом скасування записів про припинення іпотеки та обтяження від 04 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотечним договором                          від 16 листопада 2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, а також поширити статус іпотекодавця на ОСОБА_2 за іпотечним договором від 16 листопада                   2011 року № 04/14/I01/11-КЛТ, щодо земельної ділянки площею 0,2684 га, розташована на території АДРЕСА_2 .
 
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції станом на 11 квітня 2017 року) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
 
Тобто, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська                         від 11 квітня 2017 року, якою було скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня                 2016 року у справі № 202/3726/16-ц, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено спірний запис,                  є правовою підставою для скасування спірних записів. 
 
Проте, як було встановлено судами, позивач не звертався до державного реєстратора з такою вимогою, а у разі відмови уповноваженої посадової особи у вчиненні відповідних реєстраційних дій, заявник має право оскаржити таке рішення у встановленому законом порядку.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Дата Фінанс», обрало неналежний спосіб захисту свого права, звернувшись до суду з позовними вимогами про скасування записів про припинення іпотеки та обтяження             від 04 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іпотечним договором від 16 листопада 2011 року                                      № 04/14/I01/11-КЛТ.
 
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про відсутність спору та вимоги про закриття провадження у справі, оскільки                               ТОВ «Фінансова компанія «Дата Фінанс» вважає свої права порушеними відповідними записами про припинення іпотеки та обтяження, проте, не звертаючись до державного реєстратора у позасудовому порядку, а звернувшись до суду з указаними вимогами, товариство обрало неналежний спосіб захисту своїх прав. Обрання неналежного способу судового захисту не є підставою для закриття провадження у справі.
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно із частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Щодо судових витрат 
 
Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених         у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
При зверненні до суду з касаційною скаргою, ОСОБА_2 було сплачено 3 554 грн судового збору за її подання, що підтверджується відповідною квитанцією, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з ТОВ Фінансова компанія «Дата Фінанс»(правонаступника у справі ПАТ«Дельта Банк» відповідно до ухвали Верховного Суду від 12 листопада 2020 року) на її користь.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Осадчук Валерії Ігорівни - задовольнити частково.
 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня                        2020 року скасувати. 
 
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дата Фінанс» (правонаступникаПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») відмовити.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дата Фінанс» (код ЄДРПОУ 43086924) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 554 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк