ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року
м. Харків
справа № 638/13563/19
провадження № 22-ц/818/328/21
Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Сізонової О.О.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу
за позовом   ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 
за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 
на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року у складі судді Цвірюка Д.В, - 
в с т а н о в и в :

04 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень ( а.с. 85) , просила скасувати та визнати незаконним наказ № 59-к від 07.08.2019 року «Про припинення трудового договору з провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ від 22.04.2019 № 29-к про оголошення догани ОСОБА_1 , поновити на роботі провідним інженером з охорони праці у РОВР у Харківській області, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5311,56 грн. з дня звільнення по день ухвалення рішення.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при розгляді позовних вимог стосовно визнання недійсним та скасування наказу про оголошення догани, не з`ясував всі обставини справи та поважність причин пропуску звернення до суду. Крім того, висновок суду, що позивач була ознайомлена з оскаржуваним наказом 22.04.2019 не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи.
Просить звернути увагу на листи за підписом в.о. начальника офісу від 15.04.2019, щодо заяв головного інженера РОВР у Харківській області ОСОБА_2 та інженера 1 категорії технічного відділу ЕВС ОСОБА_3 від 10.04.2019 та від 11.04.2019, зазначаючи при цьому, що відповідачем не виконана вимога суду першої інстанції та зазначені заяви не надано до матеріалів справи, що викликає в неї сумнів щодо їх існування.
Вказує, що вона не була відповідальною особою за виконання наказу Держводагентства від 15.02.2019, оскільки на підставі наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області від 27.02.2019 за № 12, а контроль за виконанням наказу Держводагентства від 15.02.2019 залишив за собою в.о.начальника Офісу.
У відзиві на апеляційну скаргу Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зазначає, що наказом 29-к від 22.04.2019 ОСОБА_1 оголошено догану, оскільки незадовільна поведінка ОСОБА_1 носить систематичний характер, містить образи, погрози фізичної розправи, та таким чином впливає на погіршення умов праці в РОВР у Харківській області. Копію зазначеного наказу ОСОБА_1 отримала 22.04.2019, про що складено відповідний акт, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, щодо правильності застосування стягнення за порушення трудової дисципліни, з`ясував усі обставини та встановив відсутність поважної причини пропуску звернення до суду.
Посилаючись на положення Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2015 за № 1000/5, зазначає, що резолюцією, яка міститься на наказі Держводагентства № 91, визначено головним виконавцем цього наказу саме ОСОБА_1 , але вона з заявою про відрядження до Луганської області до безпосереднього керівника не зверталася. Невиконання ОСОБА_1 наказу Держводагентства № 91 було предметом службового розслідування, за результатами якого постановлено наказ про її звільнення.
Вказує, що доказів сумлінної праці позивачем не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надала суду доказів незаконності видачі наказів про догану та звільнення.
Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді провідного інженеру з охорони праці з 18.05.2015 року (а.с. 118).
Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 29-к від 22 квітня 2019 року за неналежне та неякісне виконання посадових завдань і обов`язків та порушення трудової дисципліни, а саме ст. 139 КЗпП України, п.2.2 розділу 2 Колективного договору на 2017-2019 роки, п. 1.2 і п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 4.1 і розділу 4 Посадової інструкції провідного інженера з охорони праці позивачу оголошено догану ( а.с. 10).
Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 59-к від 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 , провідного інженера з охорони праці, звільнено у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (п. 3 ст. 40 КЗпП України), підставою зазначено службова записка начальника Офісу Валуєва О.Є. від 05.08.2019, протокол засідання комісії по службовому розслідуванню від 05.08.2019 ( наказ РОВР у Харківській області від 01.08. № 56-к), наказ про оголошення догани ОСОБА_1 від 22.04.2019 № 29-к, довідка первинної профспілкової організації РОВР у Харківській області від 06.08.2019 (а.с. 8).
Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 60-ка від 07 серпня 2019 року виправлено помилку у наказі від 07.08.2019 № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 » в пункті «назва професії (посади), розряд, клас (категорія), кваліфікація» слід читати «провідний інженер з охорони праці» ( а.с. 51).
Актом від 07.08.2019 , який складено в.о. начальника РОВР у Харківській області Д.М. Ткачовим, заступником начальника РОВР у Харківській області О.Є.Валуєвим, провідним інженером з підготовки кадрів ОСОБА_4 , юрисконсультом 1 категорії ОСОБА_5 , заступником начальника відділу технічного та ЕВС ОСОБА_6 , зафіксовано факти отримання ОСОБА_1 копії наказу № 59-к від 07 серпня 2019 року та відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з даним наказом. ( а.с. 62)
Виданню вказаного наказу передували наступні події:
Наказом Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019, а саме п. 5 та п.5.2 зобов`язано керівників водогосподарських організацій забезпечити провести із залученням фахівців служб охорони праці, енергетики та механізації комплексних взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху згідно із затвердженим графіком, при цьому особливу увагу звернуто на функціонування системи управління охороною праці. Вказано, що матеріали перевірок необхідно надати до відділу енергоефективносі, охорони праці та господарського забезпечення в тижневий строк після закінчення перевірок ( а.с. 11). 
Наказом Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019 затверджено графік здійснення взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху у водогосподарських організаціях у 2019 році , відповідно до п. 4 якого виконавцем перевірки РОВР у Луганській області зазначено РОВР у Харківській області, встановлено термін виконання – липень ( а.с. 16).
Листом за підписом голови комісії О.Валуєвим, ОСОБА_1 повідомлено про створення комісії по службовому розслідуванню з приводу невиконання наказу Держводагентства України від 15.02.2019 № 91 та запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення з приводу невиконання вищезгаданого наказу ( а.с. 70).
Актом, який підписано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , зафіксовано, що 05.08. 2019 провідному інженеру з охорони праці Ходиревій Л.О. вручено запит комісії з службового розслідування, а також відмова ОСОБА_1 від підпису про отримання цього запиту ( а.с. 71).
Протоколом № 2 від 05.08.2019 року оформлено засідання комісії по службовому розслідуванню в РОВР у Харківській області, в якому зафіксовано, що 19.02.2019 в РОВР у Харківській області зареєстровано наказ Держводагентства України від 15.02.2019 за №91, яким затверджено графік здійснення взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху у водогосподарських організаціях у 2019 році, який передбачає перевірку Регіонального офісу водних ресурсів у Луганській області, виконавцем якої визначено РОВР у Харківській області, строк виконання перевірки встановлено – липень 2019 року. Станом на 01.08.2019 перевірка не проведена. 
За результатами службового розслідування, комісією рекомендовано притягнути провідного інженера з охорони праці ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання п. 5.2. наказу Держводагентсва України від 15.02.2019 № 91 в частині здійснення взаємоперевірок стану охорони праці ( а.с. 76).
Із службової записки заступника начальника РОВР у Харківській області Валуєва О. від 05.08.2019, убачається, що на виконання наказу РОВР у Харківській області від 01.08.2019 № 56-к комісія з розслідування провела роботу по виявленню причин невиконання наказу Державного агентства водних ресурсів України від 15.02.2019 в частині зриву графіку здійснення перевірок стану охорони праці та прийняла наступне рішення – рекомендувати виконуючому обов`язки начальника РОВР у Харківській області притягнути провідного інженера з охорони праці ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання п. 5.2. наказу Держводагентсва України від 15.02.2019 № 91 в частині здійснення взаємоперевірок стану охорони праці ( а.с. 9) .
Згідно листа первинної профспілкової організації РОВР у Харківській області від 06.08.2019 за № 9 ОСОБА_1 не є членом ППО РОВР у Харківській області, у зв`язку з чим погодження ППО РОВР у Харківській області на звільнення провідного інженера з охорони праці ОСОБА_1 не потрібно ( а.с. 52).
Згідно п.2.2 розділу 2 колективного договору апарату Харківського обласного управління водних ресурсів на 2017-2019 року, затвердженому на загальних зборах трудового колективу ( протоко № 2 від 09.07.2017) та зареєстрованого Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради ( реєстровий № 3992 від 25.05.2017) кожен співробітник зобов`язаний виконувати свої обов`язки згідно з посадовими інструкціями, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і очно виконувати накази начальника Управління, додержуватись трудової дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна Управління, за вимогою адміністрації Управління представляти звіти про виконання своїх посадових обов`язків ( а.с. 120-122).
Пунктами 1.1. та 3.1. Правилам внутрішнього трудового розпорядку Харківського обласного управління водних ресурсів, затверджених на загальних зборах трудового колективу ( протокол 19 від 03.жовтня 2012) та Правил внутрішнього трудового розпорядку Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, затверджених на загальних зборах трудового колективу (протокол 14 від 10 травня 2019) визначено, що обов`язок і справа честі кожного громадянина добросовісно працювати у вибраній ним галузі суспільства, дотримуватись трудової дисципліни. Кожний робітник, спеціаліст і керівник зобов`язаний працювати з повною віддачою, підвищувати свою кваліфікацію професійну майстерність (п.1.2.). Працівники зобов`язані: додержуватися трудової дисципліни та не порушувати режиму роботи, особисто виконувати доручену йому роботу, працювати чесно і сумлінно, додержуватись дисципліни праці, ефективно використовувати робочий час, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівника, підвищувати якість роботи, додержуватись технологічної дисципліни, додержуватись вимог по охороні праці, техніці безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, передбачених відповідними правилами і інструкціями, утримувати своє робоче місце в порядку, чистоті і справному стані, а також дотримуватися чистоти в службових приміщеннях, дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей і документів, систематично підвищувати свою ділову (виробничу) кваліфікацію, вживати заходів до негайного усунення причин і умов, що заважають і ускладнюють нормальне виконання робіт і негайно повідомляти про дані випадку керівництву, бережливо відноситися до майна організації, у стосунках між собою повинні уникати проявів недоброзичливого ставлення один до одного, відноситись з повагою та доброзичливістю один до одного, не допускати проявів приниження людської гідності. Перелік обов`язків, які виконує працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою визначається : для робітників – Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників з урахуванням Правил техніки безпеки, для керівників, фахівців на технічних службовців – посадовими інструкціями, затвердженими в установленому порядку. ( п.3.1.) ( а.с. 127 – 132). 
Розділом 4 та п.4.1. Посадової інструкції провідного інженера з охорони праці, затвердженої наказом РОВР у Харківській області від 07.05.2019 за № 33-к, передбачено, що провідний інженер з охорони праці несе відповідальність за : своєчасне та якісне виконання своїх функціональних обов`язків, правильність звітних даних і службової інформації по питанням охорони праці ( п.4.1.); виконання норм та правил охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, додержання правил внутрішнього розпорядку, та трудової дисципліни ( п.4.2.); правопорушення, скоєнні в процесі діяльності, в межах, визначених чинним адміністративним, трудовим та цивільним законодавством України ( п. 4.3); завдання матеріальної шкоди, в межах, визначених чинним трудовим та цивільним законодавством України ( п. 4.4.) ( а.с. 17-18).
Згідно Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області, затверджене наказом Державного агентства водних ресурсів України від 10.08.2018 за № 587 керівник Офісу приймає рішення про заохочення, накладення дисциплінарних стягнень на працівників апарату та відокремлених структурних підрозділів ( пункт 8 пункту11) ( а.с. 21-26).
На а.с. 56-59 містяться доповідні записки співробітників Офісу на ім`я керівництва, щодо непристойної поведінки ОСОБА_1 , а також письмові вимоги в.о. начальника Офісу до ОСОБА_1 , щодо надання письмових пояснень відносно заяв головного енергетика РОВР у Харківській області ОСОБА_2 та інженера 1 категорії Технічного відділу і ЕВС ОСОБА_3 .
На зборах трудового колективу РОВР у Харківській області, які оформлено протоколом від 15.04.2019, розглянуто доповідні записки стосовно трудових відносин між колективом Офісу та провідним інженером з охорони праці Офісу ОСОБА_1 , які надходили до керівництва з 2016 року, та в яких містяться скарги працівників Офісу щодо непристойної , на думку авторів доповідних записок, поведінки ОСОБА_1 .. За результатами обговорення питання денного, головою зборів дано доручення ОСОБА_1 розглянути доповідні записки та надати письмові пояснення до кожної з них окремо, встановлено термін до 17.04.2019 ( а.с. 49-50).
Актом від 16.04.2019, який складено ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , зафіксована відмова ОСОБА_1 від надання письмових пояснень стосовно заяв головного енергетика РОВР у Харківській області ОСОБА_2 та інженера 1 категорії Технічного відділу і ЕВС ОСОБА_3 ( а.с. 60).
Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 29-к від 22 квітня 2019 року позивачу оголошено догану за неналежне та неякісне виконання посадових завдань і обов`язків та порушення трудової дисципліни, а саме ст. 139 КЗпП України, п.2.2 розділу 2 Колективного договору на 2017-2019 роки, п. 1.2 і п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 4.1 і розділу 4 Посадової інструкції провідного інженера з охорони праці ( а.с. 10).
Актом від 22.04.2019 року, який складено провідним інженером з підготовки кадрів ОСОБА_4 , провідним юрисконсультом ОСОБА_12 , юрисконсультом 1 категорії ОСОБА_5 , головним механіком ОСОБА_13 , начальником відділу технічного та ЕВС Валуєвим О.С., зафіксовано факти відмов від отримання ОСОБА_1 копії наказу № 29-к від 22 квітня 2019 року про оголошення догани та відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з даним наказом ( а.с. 61).
Також матеріали справи містять акти, в яких зафіксовано про відмову ОСОБА_1 від отримання письмових повідомлень щодо виконання усних розпоряджень керівництва та відмова від їх отримання, доповідна записка щодо непроведення провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 інструктажу з охорони праці прибиральниці , щодо фіксації факту запізнення на роботу 20.05.2019, 04.06.2019, 10.06.2019, про відсутність на роботі упродовж всього робочого дня 20.05.2019, а також про відмову від надання письмових пояснень з приводу запізнення ( а.с. 94 -107).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що працювала чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувала розпорядження начальника, додержувалася трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці. Вважає звільнення незаконним, оскільки вона вважає незаконним наказ від 22.04.2019 року, яким їй оголошено догану, у зв`язку з тим, що відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Також зазначає, що перевірка, обов`язковість проведення якої у липні 2019 року, була передбачена наказом Держводагентства України від 15.02.2019, не була проведена з поважних причин, а саме тому, що керівництвом не було видано розпорядження про відрядження , а також відсутнє фінансування даного відрядження до Луганської області. У зв`язку з цим, позивачка просила суд визнати скасувати та визнати незаконним наказ № 59-к від 07.08.2019 «Про припинення трудового договору з провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 », визнати незаконним та скасувати наказ про оголошення догани ОСОБА_1 , поновити на роботі провідним інженером з охорони праці у РОВР у Харківській області, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5311,56 грн. з дня звільнення по день постановлення рішення.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани ОСОБА_1 від 22.04.2019 № 29-к., суд першої інстанції виходив з того, що визначений законодавством порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності відповідачем дотриманий, що підтверджується листами № 11-15/538 від 15.04.2019 (а.с.58), №11-15/539 від 15.04.2019 (а.с.59) та актом фіксації відмови від надання письмових пояснень від 16.04.2019 (а.с.60)., а також, що тримісячний строк для оскарження наказу №29-к про оголошення догани позивачеві почав спливати з дня ознайомлення ОСОБА_1 з даним наказом, тобто з 22.04.2019, однак ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Дзержинського районного суду м. Харкова лише 04.09.2019 року, про що свідчить штамп про отримання вхідної кореспонденції. Клопотання про поновлення строку оскарження накладеного першого дисциплінарного стягнення позивачем на подавалось, у тому числі не надано будь яких доказів, які б свідчили про факт існування поважності причин подання позовних вимог в цій частині поза межами визначеного законом процесуального строку, а саме в частині оскарження наказу від 22.04.2019, що давало б підстави суду поновити такий строк в порядку ст. 234 КЗпП України. 
Такий висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно із статтями 148-149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 29-к від 22 квітня 2019 року за неналежне та неякісне виконання посадових завдань і обов`язків та порушення трудової дисципліни, а саме ст. 139 КЗпП України, п.2.2 розділу 2 Колективного договору на 2017-2019 роки, п. 1.2 і п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 4.1 і розділу 4 Посадової інструкції провідного інженера з охорони праці оголошено догану ОСОБА_1 ( а.с. 10).
Згідно п.2.2 розділу 2 колективного договору апарату Харківського обласного управління водних ресурсів на 2017-2019 року, затвердженому на загальних зборах трудового колективу ( протоко № 2 від 09.07.2017) та зареєстрованого Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради ( реєстровий № 3992 від 25.05.2017) кожен співробітник зобов`язаний виконувати свої обов`язки згідно з посадовими інструкціями, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і очно виконувати накази начальника Управління, додержуватись трудової дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна Управління, за вимогою адміністрації Управління представляти звіти про виконання своїх посадових обов`язків ( а.с. 120-122).
Пунктами 1.1. та 3.1. Правилам внутрішнього трудового розпорядку Харківського обласного управління водних ресурсів, затверджених на загальних зборах трудового колективу ( протокол 19 від 03.жовтня 2012) та Правил внутрішнього трудового розпорядку Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, затверджених на загальних зборах трудового колективу (протокол 14 від 10 травня 2019) визначено, що обов`язок і справа честі кожного громадянина добросовісно працювати у вибраній ним галузі суспільства, дотримуватись трудової дисципліни. Кожний робітник, спеціаліст і керівник зобов`язаний працювати з повною віддачою, підвищувати свою кваліфікацію професійну майстерність ( п.1.2.).Працівники зобов`язані: додержуватися трудової дисципліни та не порушувати режиму роботи, особисто виконувати доручену йому роботу, працювати чесно і сумлінно, додержуватись дисципліни праці, ефективно використовувати робочий час, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівника, підвищувати якість роботи, додержуватись технологічної дисципліни, додержуватись вимог по охороні праці, техніці безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, передбачених відповідними правилами і інструкціями, утримувати своє робоче місце в порядку, чистоті і справному стані, а також дотримуватися чистоти в службових приміщеннях, дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей і документів, систематично підвищувати свою ділову ( виробничу) кваліфікацію, вживати заходів до негайного усунення причин і умов, що заважають і ускладнюють нормальне виконання робіт і негайно повідомляти про дані випадку керівництву, бережливо відноситися до майна організації, у стосунках між собою повинні уникати проявів недоброзичливого ставлення один до одного, відноситись з повагою та доброзичливістю один до одного, не допускати проявів приниження людської гідності. Перелік обов`язків, які виконує працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою визначається : для робітників – Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників з урахуванням Правил техніки безпеки, для керівників, фахівців на технічних службовців – посадовими інструкціями, затвердженими в установленому порядку. ( п.3.1.) ( а.с. 127 – 132). 
Розділом 4 та п.4.1. Посадової інструкції провідного інженера з охорони праці, затвердженої наказом РОВР у Харківській області від 07.05.2019 за № 33-к, передбачено, що провідний інженер з охорони праці несе відповідальність за : своєчасне та якісне виконання своїх функціональних обов`язків, правильність звітних даних і службової інформації по питанням охорони праці ( п.4.1.); виконання норм та правил охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, додержання правил внутрішнього розпорядку, та трудової дисципліни ( п.4.2.); правопорушення, скоєнні в процесі діяльності, в межах, визначених чинним адміністративним, трудовим та цивільним законодавством України ( п. 4.3); завдання матеріальної шкоди, в межах, визначених чинним трудовим та цивільним законодавством України ( п. 4.4.) ( а.с. 17-18).
Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани було порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку, що виразилася в непристойній та агресивній поведінці по відношенню до співробітників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме публічних образах та непристойних висловлюваннях по відношенню до цих працівників .
На зборах трудового колективу РОВР у Харківській області, які оформлено протоколом від 15.04.2019, розглянуто доповідні записки стосовно трудових відносин між колективом Офісу та провідним інженером з охорони праці Офісу ОСОБА_1 , які надходили до керівництва з 2016 року, та в яких містяться скарги працівників Офісу щодо непристойної , на думку авторів доповідних записок, поведінки ОСОБА_1 .. За результатами обговорення питання денного, головою зборів дано доручення ОСОБА_1 розглянути доповідні записки та надати письмові пояснення до кожної з них окремо, встановлено термін до 17.04.2019 ( а.с. 49-50).
На а.с. 56-59 містяться доповідні записки співробітників Офісу на ім`я керівництва, які датовано листопадом 2018 року, щодо непристойної поведінки ОСОБА_1 , а також письмові вимоги від 15.04.2019 в.о. начальника Офісу до ОСОБА_1 , щодо надання письмових пояснень відносно заяв головного енергетика РОВР у Харківській області ОСОБА_2 та інженера 1 категорії Технічного відділу і ЕВС ОСОБА_3 .
Актом від 16.04.2019, який складено ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , зафіксована відмова ОСОБА_1 від надання письмових пояснень стосовно заяв головного енергетика РОВР у Харківській області ОСОБА_2 та інженера 1 категорії Технічного відділу і ЕВС ОСОБА_3 ( а.с. 60).
ОСОБА_1 вищезазначену поведінку не заперечувала, а й підтвердила її , що підтверджується протоколом зборів колективу РОВР у Харківській області від 15.04.2019. ( а.с. 49-50).
Як вбачається з протоколу зборів колективу РОВР у Харківській області від 15.04.2019, на зазначених зборах були заслухані співробітники РОВР у Харківській області, що були свідками неетичної поведінки позивача, обговорено надані нею пояснення з цього приводу.
Актом від 22.04.2019 , який складено провідним інженером з підготовки кадрів ОСОБА_4 , провідним юрисконсультом ОСОБА_12 , юрисконсультом 1 категорії ОСОБА_5 , головним механіком ОСОБА_13 , начальником відділу технічного та ЕВС ОСОБА_14 , зафіксовано факти відмови від отримання ОСОБА_1 копії наказу № 29-к від 22 квітня 2019 року та відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з даним наказом. ( а.с. 61).
Відповідно до частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Згідно Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області, затверджене наказом Державного агентства водних ресурсів України від 10.08.2018 за № 587 керівник Офісу приймає рішення про заохочення, накладення дисциплінарних стягнень на працівників апарату та відокремлених структурних підрозділів ( пункт 8 пункту11) ( а.с. 21-26).
Таким чином, відповідачем дотримано порядок і строки застосування дисциплінарних стягнень. При обранні виду стягнення враховано ступінь тяжкості вчиненого, обставини, за яких вчинено шкоду, та попередню роботу працівника.
За таких обставин, Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області № 29-к від 22 квітня 2019 року відповідає вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги, що при розгляді позовних вимог стосовно визнання недійсним та скасування наказу про оголошення догани, суд не з`ясував всі обставини справи та прийшов до хибного висновку, що позивач була ознайомлена з оскаржуваним наказом 22.04.2019 спростовується матеріалами справи.
Реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Доводи апеляційної скарги про те, що вона не пропустила строку звернення до суду, не заслуговують уваги за таких підстав. 
Так, згідно до ст. ст. 233, 234 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний умісті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений ст. 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.
Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін.
Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто він втілює «право на суд», яке, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розпочати провадження в суді за цивільним позовом та отримати його вирішення (наприклад, п. 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», п. 50 рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п. 52 рішення у справі «Меньшакова проти України»).
Виходячи з аналізу прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті «права на суд», тлумачення статті 233 КЗпП України, суд робить висновок, що початок перебігу строку звернення особи для захисту порушених законних прав та інтересів у сфері трудових правовідносин слід обчислювати від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про обставини порушення її прав.
Так, у статті 234 КЗпП України не передбачається переліку поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Факти відмови від отримання ОСОБА_1 копії наказу № 29-к від 22 квітня 2019 року та відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з даним наказом зафіксовано Актом від 22.04.2019.
Вирішуючи питання про застосування строків, встановлених статтею 233 КЗпП України, судом першої вірно встановив, що у даному випадку початок перебігу тримісячного строку звернення до суду розпочався з 22 квітня 2019 року, тобто з дня коли позивач дізналася про застосування до неї дисциплінарного стягнення.
З позовом про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани ОСОБА_1 звернулася до суду лише 04 вересня 2019 року, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого статтею 233 КЗпП України.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування та визнання незаконним наказу № 59-к від 07.08.2019 року «Про припинення трудового договору з провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 », суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуваний наказ виданий у відповідності із чинним законодавством про працю та не порушує прав позивача.
Такий висновок суду першої інстанції також відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.
Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення.
Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Відповідно до ст. 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.
До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
З урахуванням положень ст. 147 КЗпП України звільнення за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами є заходом стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни.
Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.
При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено.
Отже, при звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин.
У своїх постановах Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність сукупності таких умов:
- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;
- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності;
- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним;
- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;
- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.
Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18 (Провадження № 11-914заі19)
Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.
Звільняючи позивача ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з систематичним невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором , відповідач у наказі від 07 серпня 2019 року за № 59-к зазначив як підставу для звільнення службову записку начальника Офісу ОСОБА_15 від 05.08.2019, протокол засідання комісії по службовому розслідуванню від 05.08.2019 (наказ РОВР у Харківській області від 01.08. № 56-к), наказ про оголошення догани ОСОБА_1 від 22.04.2019 № 29-к.
При цьому, наказом Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019 затверджено , зокрема, графік здійснення взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху у водогосподарських організаціях у 2019 році ( пункт 3 наказу) 
Наказ Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019 зареєстровано в Регіональному офісу водних ресурсів у Харківській області 19.02.2019 та відповідно до резолюції в.о. начальника РОВР у Харківській області передано до виконання декільком працівникам, в тому числі ОСОБА_1 , яка зазначена першим (головним) виконавцем.
Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015  № 1000/5 затверджено Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях ( далі Правила)
Ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.( пункт 1 Правил)
Відповідно до 6. Правил за виконання документа відповідають особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання. Головний виконавець організовує роботу співвиконавців, зокрема визначає строки подання ними пропозицій, порядок підготовки, погодження проекту документа. Співвиконавці відповідають за підготовку на належному рівні та своєчасне подання головному виконавцю пропозицій. У разі несвоєчасного подання пропозицій співвиконавцями головний виконавець інформує про це керівника, який надав доручення.
Пунктом 7 Правил передбачено, що виконання документа передбачає збирання та опрацювання необхідної інформації, підготовку проекту відповіді на документ чи нового документа, його оформлення, узгодження, подання для підписання (затвердження) керівникові установи, у деяких випадках - керівникові структурного підрозділу, а також у разі потреби - підготовку для пересилання адресату.
Наказом Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019, а саме п. 5 та п.5.2 наказано керівникам водогосподарських організацій забезпечити проведення із залученням фахівців служб охорони праці, енергетики та механізації комплексних взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху згідно із затвердженим графіком, при цьому особливу увагу звернувши на функціонування системи управління охороною праці. Матеріали перевірок надати відділу енергоефективносі, охорони праці та господарського забезпечення в тижневий строк після закінчення перевірок ( а.с. 11).
Таким чином наказом Державного агентства водних ресурсів № 91 від 15.02.2019 визначено відповідальних осіб за виконання цього наказу в частині забезпечення проведення взаємоперевірок стану охорони праці, а згідно із резолюцією, яка проставлена на наказі, в.о. начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області головним виконавцем визначено ОСОБА_1 . 
З зазначеним наказом позивачка була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис у журналі вхідної кореспонденції (а.с. 69).
Згідно службової записки заступника начальника РОВР у Харківській області Валуєва О. від 05.08.2019 на виконання наказу РОВР у Харківській області від 01.08.2019 № 56-к комісія з розслідування провела роботу по виявленню причин невиконання наказу Державного агентства водних ресурсів України від 15.02.2019 в частині зриву графіку здійснення перевірок стану охорони праці та прийняла наступне рішення – рекомендувати виконуючому обов`язки начальника РОВР у Харківській області притягнути провідного інженера з охорони праці ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання п. 5.2. наказу Держводагентсва України від 15.02.2019 № 91 в частині здійснення взаємоперевірок стану охорони праці. ( а.с. 9) 
Протоколом № 2 від 05.08.2019 року оформлено засідання комісії по службовому розслідуванню в РОВР у Харківській області, в якому зафіксовано, що 19.02.2019 в РОВР у Харківській області зареєстровано наказ Держводагентства України від 15.02.2019 за № 91, яким затверджено графік здійснення взаємоперевірок стану охорони праці, пожежної безпеки та безпеки дорожнього руху у водогосподарських організаціях у 2019 році, який передбачає перевірку Регіонального офісу водних ресурсів у Луганській області, виконавцем якої визначено РОВР у Харківській області, строк виконання перевірки встановлено – липень 2019 року. Станом на 01.08.2019 перевірка не проведена. Згідно з резолюцією в.о. начальника РОВР у Харківській області Лисецького В.А. від 19.02.2019 головним виконавцем наказу є перша в списку відповідальна особа – провідний інженер з охорони праці ОСОБА_1 .. Всі виконавці були ознайомлені під розпис з наказом Держводрагентства України, про що є відповідний підпис в журналі вхідної кореспонденції, за результатами службового розслідування, комісією рекомендовано притягнути провідного інженера з охорони праці ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання п. 5.2. наказу Держводагентсва України від 15.02.2019 № 91 в частині здійснення взаємоперевірок стану охорони праці. ( а.с. 76).
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено наявність у діях позивача ознак порушення трудового законодавства при виконанні ним своїх посадових обов`язків, що у сукупності свідчить про наявність підстав для розірвання трудового договору відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Також є обґрунтований висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вони є похідними від вимоги про скасування та визнання незаконним наказу № 59-к від 07.08.2019 року «Про припинення трудового договору з провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 » та додаткового обґрунтування не потребують.
Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і тому, суд апеляційної інстанції вважає, що згідно до ст. 374 ЦПК України відсутні правові підстави для зміни або скасування рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:      Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова