Номер провадження: 22-ц/813/2851/21 
Номер справи місцевого суду: 501/150/20
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року                                                                         м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справи Одеського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: Князюка О.В.
Суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
За участю секретаря судового засідання : Бикової К.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 квітня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської МР Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги централізованого опалення,

ВСТАНОВИЛА:
Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
Представник Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області 20.01.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення, згідно якого просить суд стягнути в рівних долях з відповідачів на користь позивача 18325,72 грн. боргу та судовий збір.
Позов обґрунтований тим, що відповідачі, власники квартири за адресою: АДРЕСА_1 є абонентами КП «ЧТЕ» та користуються послугами з централізованого опалення.
Між позивачем та відповідачами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг по централізованому опаленню. Згідно даних відповідачі не оплачують послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилась заборгованість в сумі 18325,72 грн.
ОСОБА_1 18.02.2020 року надав до суду відзив на позов (а.с.72-75), просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зобов`язати позивача зробити перерахунок за його заявою за вимогами чинних законів та рішень судів, посилаючись на те, що:
- між ним та позивачем не впорядковано договірні відносини щодо послуг тепловідведення (договір не укладений);
- тарифи на послуги постачання централізованого опалення, за яким відбувались нарахування заявником не є законними та чинними;
- позивач повинен зробити перерахунок наданих послуг;
- квартира належить йому на праві власності, інший відповідач ОСОБА_2 не є співвласником цього майна.
ОСОБА_2 18.02.2020 року надала до суду відзив на позов (а.с.87-88), просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відносини з позивачем щодо договорів в неї відсутні, вона не є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення першої інстанції
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 квітня 2020 року позов Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 18325,72 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
13 травня 2020 ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 квітня 2020, у якій ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 нарахованої на користь позивача КП «Чорноморськтеплоенерго» заборгованості в розмірі 18 325,72 грн та судового збору сплаченого позивачем 2 102,00 грн. ( а.с. 100-107)
З зазначеним рішенням апелянт не погоджується вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено фактичні обставини справи у повному обсязі. 
ОСОБА_1 вказує, що не було враховані рішення двох судів які набрали законної сили, на які відповідач посилається у відзиві на позовну заяву та заяві до КП «Чорноморськтеплоенерго» про перерахунок.
Вказує, при розгляді справи судом першої інстанції:
-в наданні оцінки використано посилання на статті ЦК України, застосування яких передбачено у випадку існування договору про надання послуг між постачальником та одержувачем, а в даному випадку такий договір відсутній (оскільки у позивача не було бажання на підписання індивідуального договору з апелянтом)
-як заміну договору використано підставу про надання послуг та абстрактне посилання на рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області. Не надана оцінка на подані позивачем документи які не відповідали дійсності та могли вводити суд в оману (додаток № 2 до позовної заяви)
-не враховано заперечення ОСОБА_1 та не надана оцінка щодо стягнення з відповідача судового збору, оскільки позивач своїми діями призвів до судового процесу та намагається завдати збитки відповідачу та його родині.
-не взято до уваги виклад обставин та обґрунтування відповідачем вимог про перерахунок – як одержувачем послуги централізованого опалення особистого рахунку № НОМЕР_1 від КП «Чорноморськтеплоенерго»
ОСОБА_1 вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення порушені позивачем, оскільки у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 рік ціна (тариф) на дані послуги була значно завищена за рахунок включення до їхньої собівартості незаконної, економічно необґрунтованої ціни на природний газ.
Внаслідок чого у вказаний період відповідач вимушений був сплачувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а позивач в свою чергу отримав необґрунтовану економічну вигоду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається відповідно на рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року у справі № 826/9665/16 відповідно до якого Постанову Кабінету Міністрів № 315 від 27.04.2016 року якою вартість житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води збільшилася у зв`язку зі зростанням (більш ніж у 2 рази) ціни на газ, була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року.
Апелянт також зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року у справі 826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року було залишено без змін.
Враховуючи викладене ОСОБА_1 вважає доведеним належними, допустимими, достатніми доказами той факт, що йому – побутовому індивідуальному споживачу житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води – вказані послуги в період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року надавалися за вартістю, до складу яких входили витрати на придбання природного газу, за ціною, визнаною судовим рішенням незаконною та економічно необґрунтованою.
З огляду на обставини викладені в апеляційній скарзі відповідач вважає, що сплачена ним вартість послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року є завищеною та незаконною.
Тому, апелянт просить суд апеляційної інстанції ухвалити нове рішення, яким зобов`язати КП «Чорноморськтеплоенерго» зробити перерахунок по отриманій заяві від 09.10.2019 року вх. № 01-05/775 від ОСОБА_1 на законних та чинних підставах у період з 10.10.2016 року по 01.11.2018 року за житлово-комунальну послугу – централізоване опалення, що в свою чергу впорядкує відносини у законний спосіб.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справ
31 серпня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Позивач вважає доводи апеляційної скарги незаконними, необґрунтованими, та такими, що спрямовані на безпідставне уникнення сплати за отримані ним послуги, з огляду на наступне.
Між КП "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської МР Одеської області та ОСОБА_1 встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг по централізованому опаленню. Згідно даних по абоненту апелянт не сплачував послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилась заборгованість в сумі 18 325,72 грн.
Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що твердження апелянта, щодо необхідності виконання перерахунку не відповідає діючому законодавству та не стосується предмету вказаного спору.
КП "Чорноморськтеплоенерго" зазначає, відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати виконання вказаного обов`язку враховуючи положення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів заліку обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу)
У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»).
Щодо посилання апелянта відповідно на що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року у справі 826/9665/16 якою рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року було залишено без змін в якому Постанову Кабінету Міністрів № 315 від 27.04.2016 року було визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, позивач доводить до відома суду апеляційної інстанції той факт, що Верховний Судом відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Кабінету Міністрів України. НАК «Нафтогаз України», Міністерства економічного розвитку України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення вищевказані рішення суду.
Також КП "Чорноморськтеплоенерго" вказує, що посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц щодо здійснення перерахунку споживачу виконавцем послуги, у разі відміни судом тарифів на житлово-комунальні послуги є некоректним та не стосується даних правовідносин, оскільки рішення суду про справі № 826/9665/16 тарифи на житлово-комунальні послуги теплопостачальних підприємства не скасовувались.
Нарахування за отримані відповідачами послуги здійснювались на підставі діючих тарифів на послуги з централізованого опалення, які встановлені КП «Чорноморськтеплоенерго» затверджені тарифи відповідачами оскаржені не були.
На підставі викладеного позивач просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22.04.2020 року – залишити без змін. У задоволенні клопотання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору або зменшення його розміру відмовити.

Надходження апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2020 року суддею провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 квітня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства "Чорносорськтеплоенерго" Чорноморської МР Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги централізованого опалення було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного від 28 травня 2020 року справу призначено до розгляду на 12 листопада 2020 року на 10:15 год. Розгляд справи було відкладено на 21.01.2020 року у зв`язку з відсутністю належного сповіщення сторін.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1 з подальшими змінами, на усій території України з 12 березня установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Пунктами 1,5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 20.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: “помаранчевий” або “червоний”, зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, а також те, що учасники справи реалізували своє процесуальне право щодо участі у судовому засіданні під час розгляду справи та висловили свою процесуальну позицію, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції; і визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення та договору від 10.04.2001 року (а.с.92-93).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.67-68).
На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5). У квартирі визначено кількість проживаючих осіб - 5.
Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно.
Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені Постановами Національного комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року (а.с.7-11), №1101 від 09.06.2016 року (а.с.12-14).
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 20 від 31.01.2018 року, встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.15-10), до якого внесено зміни рішенням №314 від 31.10.2018 року (а.с.21-27) та №375 від 03.12.2018 року (а.с.27-32).
Згідно довідки КП «Чорноморськтеплоенерго» по абоненту ОСОБА_1 за ОР №41205 за період з листопада 2017 року по січень 2020 року існує заборгованість за надані послуги з центрального опалення в сумі 18325,72 грн. (а.с.5).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає повністю.
За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Судом встановлено, що договір на надання послуг з централізованого опалення та підігріву води між КП «Іллічівськтеплоенерго» (наразі – «Чорноморськтеплоенерго») та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався, але теплова енергія у квартиру, яка належить ОСОБА_1 надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири, знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «Чорноморськтеплоенерго».
На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5), згідно якого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2017 року по січень 2020 року в сумі 18325,72 грн. (а.с.5).
Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі тарифів, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення - рішень виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області.
Відповідно до статті 322 ЦК України Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом 
Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 № 712/8916/17).
Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача ОСОБА_1 обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої вірно встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири, в якій зареєстроване місце проживання, окрім апелянта, ще 5 осіб, а також те, що позивач надав послуги з постачання теплової енергії. З огляду на це ОСОБА_1 як власник квартири, в якій були отримані житлово-комунальні послуги, мав обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість.
Відмова відповідача сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальником енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв`язку з цим, позивачу значною мірою обмежуються ліміти на постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду у великих розмірах.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року у справі 826/9665/16 якою Постанову Кабінету Міністрів № 315 від 27.04.2016 року було визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття, оскільки відповідно до постанови Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 826/9665/16 Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року скасовано та справу на направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачами до суду як першої так і апеляційної інстанції надано не було.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області – а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 18 325,72 грн.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. '
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального права. У зв`язку з зазначеним, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Судові витрати
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки колегія суддів відхилила апеляційну скаргу, судові витрати ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Резолютивна частина
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської від 22.04.2020 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено: 27.01.2021 року

Головуючий:                                                                        О.В. Князюк

Судді:                                                                                А.П. Заїкін

                                                                               О.М. Таварткіладзе