ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 806/2152/17
адміністративне провадження № К/9901/115/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути скаргу та надати письмову відповідь
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Черноліхова С.В., суддів: Нагірняка М.Ф., Липи В.А.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2017 року (у складі колегії: головуючого судді Шевчук С.М., суддів: Мацького Є.М. Шидловського В.Б.),
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України, відповідач), в якому просив:
-  визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо  не об`єктивного, не всебічного і не вчасного розгляду скарги від 19.05.2017, а також не забезпечення при  цьому поновлення порушених прав позивача;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути скаргу від 19.05.2017 та надати позивачу письмову відповідь про результати її розгляду у відповідності до законодавства.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.  
Судове рішення обґрунтовано безпідставністю доводів позивача стосовно протиправності дій та бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, оскільки у листі №12/1-П-330 від 29.06.2017 року відповідачем було надано відповідь ОСОБА_1 стосовно викладених у скарзі питань. Також зазначені у скарзі пункти стосуються виконання судового рішення,  тому, звернення ОСОБА_1 було направлено до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області для розгляду по суті викладених питань та у разі необхідності вжиття відповідних заходів реагування.   
3. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову  Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року - без змін. 
4. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні правові підстави  для задоволення вимоги позивача стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного розгляду його скарги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляд її здійснено у встановленні строки. На думку суду, оскільки звернення позивача до відповідача стосувалось відновлення його порушених прав згідно постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 року у справі №806/2073/15 та враховуючи надану відповідь, слід погодитись з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень позивача про протиправність дій відповідача при розгляді звернення ОСОБА_1 . 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї
5. Не погоджуючись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення про задоволення адміністративного позову.
6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги позивач, зазначає, що суди при прийнятті судових рішень керувались вибірковими доказами та не брали до уваги інші доводи, що свідчать про неповне з`ясування обставин справи. Рішення першої та апеляційної інстанції у справі №806/2152/17 були ухвалені всупереч нормам матеріального права. Також позивач вважає, що суди не дослідили жоден його аргумент, а натомість описали у судових рішеннях лише позицію відповідача та не врахували пояснення позивача.
Рух адміністративної справи у суді касаційної інстанції
7. 15 грудня 2017 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
8. Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2017 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2017 року.
9. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду від 05.06.2019 №623/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до складу іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О.В.
10. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.06.2019 визначено новий склад суду: суддя-доповідач Жук А.В., судді Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
11. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.03.2021 дану адміністративну справу  прийнято до провадження та призначено до попереднього розгляду у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. 19 травня 2017 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України зі скаргою на незаконні дії керівництва УМВС України в Житомирській області, Житомирського МВ УМВС в особі Ліквідаційної комісії ГУНП України в Житомирській області, в якій просив призначити службове розслідування та притягнути винних осіб до дисциплінарної відповідальності, зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області вчинити низку дій на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду №806/2073/15 від 07.03.2017.
13. Міністерство внутрішніх справ України листом від 29.06.2017 №12/1-П-330 повідомило ОСОБА_1 про наслідки розгляду його звернення. Позивача повідомлено, що з метою виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року в адміністративній справі №806/2073/15 Ліквідаційною комісією УМВС України в Житомирській області було видано накази від 21.03.2017 №5 о/с, від 27.04.2017 №7 о/с, від 13.05.2017 №9 о/с. Окрім того ОСОБА_1 доведено, що виконання постанови у частині стягнення з УМВС України в Житомирській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу було виконано ще до відкриття виконавчого провадження, а також було вчинено ряд заходів для виконання вищезазначеного судового рішення. У листі також зазначено, що Міністерство внутрішніх справ не є стороною у адміністративній справі №806/2073/15, тому на нього не покладений обов`язок вчинення будь-яких дій на користь позивача, постанову  Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 було виконано у повному обсязі. Також, що стосується  постанови у частині стягнення з УМВС України в Житомирській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то на банківський рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 58   170 грн.
14. Позивачу також роз`яснено, що Законом України "Про Національну поліцію" або будь-яким іншим законодавчим актом не передбачено правонаступництво Національної поліції від міліції, у зв`язку з чим, відсутні підстави для переведення до національної поліції та видачі службового посвідчення. Окрім того, роз`яснено питання щодо вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі та щодо присвоєння чергового спеціального звання. ОСОБА_1  також було повідомлено, що копію його звернення направлено до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області для розгляду по суті викладених питань та у разі необхідності вжиття відповідних заходів реагування.
15. Не погоджуючись з відповіддю відповідача на своє звернення, позивач звернувся до суду.
ІІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
16.   Конституція України від 28 червня 1996 року
16.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
17. Закону України «Про звернення громадян»
17.1. Згідно   статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під      зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. 
Заява (клопотання) це - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених   Конституцією   та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. 
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
17.2. Частиною 1   статті 14 Закону України "Про звернення громадян"   встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
18. Положення про Міністерство внутрішніх справ України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878 (далі - Положення)   
18.1. Згідно із п.п.54 п.4 Положення МВС України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також стосовно актів, які ним видаються.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №4б0-ІХ, що набрав чинності 8 лютого 2020 року, внесено ряд змін до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), зокрема до Глави 2 «Касаційне провадження» Розділу III «Перегляд судових рішень».
20. Разом з тим, пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
21. Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 від 15.12.2017 подана до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-1Х, то здійснюючи касаційний перегляд справи Верховний Суд керується положеннями КАС України, які діяли до набрання чинності вказаним Законом, тобто у редакції Кодексу, чинній до 8 лютого 2020 року.
22. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
24. Верховний Суд приходить до переконання, що колегія суддів суду апеляційної інстанції правильно погодилася з висновками суду першої інстанції, що розгляд скарги проведено відповідачем в установлені строки, однак надіслання результатів такого розгляду здійснено по завершенню обумовлених строків.
25. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, з огляду на наступне.
26. Згідно матеріалів справи       ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України зі скаргою 19.05.2017, яка була отримана та зареєстрована Управлінням документального забезпечення Міністерства внутрішніх справ України 30.05.2017 №П-5458.
27. Звернення позивача було розглянуто      Міністерством внутрішніх справ України 29.06.2017, що підтверджується      листом-відповіддю на вказане звернення       за вихідним №12/1-П-330, яким позивачу було надано відповідь      стосовно всіх      питань, викладених у       зверненні. Водночас копія звернення була направлена      до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області для розгляду по суті викладених питань та у разі необхідності вжиття відповідних заходів реагування.
28. В свою чергу Ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області       розглянула вказане звернення та      про результати      його розгляду повідомила заступникові Департаменту юридичного забезпечення МВС України листом      від 25.07.2017 №П-13/26-2017, що підтверджується матеріалами справи.
29. У вказаному листі зазначено, що      Ліквідаційною комісією Управлінням МВС України в Житомирській області в повному обсязі виконано постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 в адміністративній справі №806/2073/15.      У зв`язку з цим,      відділом      примусового виконання рішень Управління      державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54050595. 
30. Колегія суддів Верховного Суду, враховуючи що звернення позивача до відповідача,      пов`язано з відновленням його порушених прав, згідно постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 у адміністративній справі №806/2073/15, та      враховуючи      зміст відповіді      на вказане звернення,      погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності      тверджень позивача про      протиправність дій та бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України      при надані відповіді на звернення позивача.
31. Відтак,      відсутні      підстави для визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України стосовно не забезпечення поновлення порушених прав позивача.
32. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі. 
33. Відповідно до частин першої - третьої   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
34. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
35. Згідно   статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
36. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко