П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
18 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2715/20	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до керівника суб`єкта владних повноважень - Куцого Максима Васильовича - голови Одеської обласної державної адміністрації, Одеської обласної державної адміністрації, Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - Приймака Василя Михайловича - голови Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - Тефтул Геннадія Олександровича - голови Лиманської районної ради Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - Чеботарьової Ольги Миколаївни, яка працює на посаді секретаря Трояндівсьої сільської ради Лиманського району Одеської області та виконує обов`язки голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до керівника суб`єкта владних повноважень - Куцого Максима Васильовича - голови Одеської обласної державної адміністрації, Одеської обласної державної адміністрації, Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - Приймака Василя Михайловича - голови Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - Тефтул Геннадія Олександровича - голови Лиманської районної ради Одеської області, керівника суб`єкта владних повноважень - ОСОБА_2 , яка працює на посаді секретаря Трояндівсьої сільської ради Лиманського району Одеської області та виконує обов`язки голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року дану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження.
На адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом зобов`язання Одеської обласної державної адміністрації, Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, Трояндівсьої сільської ради Лиманського району Одеської області надати інформацію з веб-сайту для встановлення дотримання вимог  постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних», визначених  постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та забезпечити позов.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції вважав, що в заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних підстав для його забезпечення, а саме, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Крім того, в заяві про забезпечення позову позивачем взагалі не обґрунтовано того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав і інтересів позивача, а очевидної протиправності або очевидного порушення прав позивача в даному випадку суд не вбачає.
Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що відповідно до ч.1 та 2  ст.150  КАС України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1  ст.151 КАС України  позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Колегія суддів зазначає, що у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, а позивачем не надано належних та достатніх доказів, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому, колегія суддів погоджується з посиланнями суду першої інстанції з приводу того, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає про  необхідність забезпечення доказів по даній справі, що регламентовано іншими правовим регулюванням, ніж тим, яке зазначено позивачем в заяві. 
Наведене підтверджується також і самим змістом заяви про забезпечення позову шляхом надання інформації з веб-сайту для встановлення дотримання вимог  Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних», визначених  постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835.
Колегія суддів зазначає, що діючим процесуальним законодавством не надано суду можливості інтерпретувати письмові клопотання учасників процесу на власний розсуд, натомість учасники справи, в даному випадку позивач, повинні чітко та недвозначно, як в формальному так і в змістовному вимірі, окреслити власне волевиявлення. 
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, а тому за таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями: 308, 309, 315, 317, 322, 325, 382 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.