Справа № 428/3275/20 
Провадження № 22-ц/810/617/20 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів – Карташова О.Ю., Кострицького В.В.
за участю секретаря судового засідання – Вовчанської С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2020 рокуухваленого судом у складі судді Кордюкової Ж.І.
у справі про стягненнягрошовихкоштів, набутих в порядку спадкування за законом у виглядінедоотриманоїпенсіїпомерлою особою
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
встановив:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з вимогами про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . 
За життя ОСОБА_2 відповідач не виплачував йому пенсію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з 01 серпня 2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті батька, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію на суму 221 249,60 грн.
05 лютого 2020 року позивач з даним свідоцтвом звернувся до відповідача з метою отримання недоотриманої пенсії, яку останнім виплачено у розмірі 218927,87 грн.
На адвокатський запит від 17 березня 2020 року відповідачем надано відповідь від 23 березня 2020 року № 49/К-5, в якій зазначено, що недоотримана пенсія буде виплачена за три роки до дня звернення, так як позивач звернувся 05 лютого 2020 року, то заборгованість розрахована з 05 лютого 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 – по місяць смерті. Відповідно до електронної справи пенсія ОСОБА_2 була виплачена по липень 2014 року, а з серпня 2014 року пенсійні виплати не нараховувались.
В уточнених вимогах позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню недоотримана сума пенсії після померлого батька, яка увійшла у спадщину за період з серпня 2014 по 04 лютого 2017 року у сумі 130217,05 гривень, яку просив стягнути на його користь.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2020 року уточнені вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить суд рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем порушено питання про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, на яку видано свідоцтво на право спадщину. При цьому, питання щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним позивачем не порушувалось та у судовому порядку не розглядалось.
29.01.2020 року приватним нотаріусом Фесенко О.М. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 221 249,60 грн, що належала померлому ОСОБА_2 .
Позивачем отримані згідно свідоцтва про право на спадщину за законом грошові кошти у сумі 218 927,87 грн. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що до позивача як спадкоємця перейшло право власності на майно спадкодавця ОСОБА_2 лише у сумі 221249,60 грн, вважає, що такий спір судом першої інстанції повинен був розглядатися лише в межах суми, визначеної свідоцтвом про спадщину, та на яку позивач набув право. 
В судове засідання представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. ОСОБА_4 про місце та час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку.
В судове засідання представник Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Задовольняючи уточнені позовні вимоги суд першої інстанції виходив з таких фактів та обставин справи.
Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сорокине Луганської області.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.01.2020 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Фесенком О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 .
Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської областів сумі 221 249,60 грн.
Виплата пенсії померлому ОСОБА_2 провадилася Управлінням Пенсійного фонду України Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
За період з 01.08.2014 по 04.02.2017 року ОСОБА_2 пенсія не нараховувалась.
Згідно з довідкою (ОР 855047 ЦБ/ПБ 10012/7) УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 09.06.2020 року № 4104 ОСОБА_2 за період з серпня 2014 року по лютий 2017 року була нарахована пенсія за віком в розмірі 130 217,05 грн.
Суд дійшов висновку, що уточнені вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач перешкоджає реалізації права позивача як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума  пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні,  незалежно від того,  проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі  відсутності  членів  сім`ї,  зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення  ними за виплатою вказаної  суми в установлений  частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст ч. 3 ст. 52 Закону, також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями  Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. 
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.
Як встановлено судом, за період з 01.08.2014 по 04.02.2017 року пенсія ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем не нараховувалась.
Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7) спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в розмірі 221 249,60 грн, яка належала померлому ОСОБА_2 .
Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти.
Відповідач виплатив позивачу недоотриману пенсію за період з 01.02.2017 року по 01.07.2019 року в розмірі 218 927,87 грн за три роки з дати звернення позивача. Різницю в сумі 2321,73 грн у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 .
 Колегія суддів вважає, що позивач, як спадкоємець за законом в установленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 січня 2020 року на недоотриману пенсію в сумі 221 249,60 грн, враховуючи те, що позивачу виплачена недоотримана пенсія в розмірі 218 927,87 грн, а решту недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про права на спадщину за законом у розмірі 2321,73грн (221 249,60 грн - 218 927,87) відповідач відмовляється виплатити, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду.
Доказів щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним суду не надано. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 221 249,60 грн повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з врахуванням вже виплаченої суми.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки як зазначалося вище, дана правова норма не стосується правовідносин щодо спадщини.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.    
Судом встановлено, що за період з 01.08.2014 по 04.02.2017 року пенсія ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем не виплачувалася, і сума заборгованості за цей період становить 130 217,05 грн.
Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії в сумі 221 249,60 грн. 
Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачем не доплачено грошові кошти на які видано свідоцтво на право на спадщину у розмірі 130 217,05 грн.
Разом з тим, позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 130 217,05 грн, що складає різницю між невиплаченою пенсією та розміром пенсії, який зазначений у свідоцтві про право на спадщину у зв`язку з цим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, що не позбавляє його права звернутися до суду з вимогами про визнання за ним права власності в порядку спадкування на частину недоотриманої пенсії померлого батька.
Тому колегія суддів погоджується з твердженням скаржника про те, що правових підстав для визначення права на стягнення грошових коштів у більшому розмірі, ніж це передбачено відповідним свідоцтвом, у суду не було. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до п.п.1, 4 ч.1ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення, яким уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської областіпро стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування слід задовольнити частково та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської областіна користь позивача недотриману пенсію згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2020 року у розмірі 2321,73 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1918,49 грн.
Керуючись ст. ст.367,374,376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задовольнити частково.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені уточнені вимоги ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії задовольнити частково.
Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ЄДРПОУ 21792459, місце знаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 недоотриману пенсію в сумі 2321,73 грн, померлого ОСОБА_6 , яка увійшла до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29січня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області О.М. Фесенко, запис у реєстрі № 59.
Стягнути з ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ЄДРПОУ 21792459, місце знаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1918,49 грн.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови – 15 лютого 2021 року.

Головуючий                                                                                      Ю.П. Лозко

Судді:           О.Ю. Карташов

              В.В. Кострицький