Постанова                                                                                                
Іменем України
02 березня 2021 року
м. Київ
справа №751/6537/18                                                                                                      
провадження № 51-3119км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря                                                                                                                           судового засідання           ОСОБА_4 ,                                                                    
прокурора                            ОСОБА_5 ,
захисника                            ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року у провадженні, в якому об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018270010004354 та № 12018270010002724, щодо
ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
уродженця та жителя м. Чернігова, 
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 289, ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2020 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
- за ч. 1 ст. 289 КК – на строк 3 роки;
- за ч. 3 ст. 187 КК – на строк 9 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року (яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, за виключенням житла), остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла. 
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 09 липня 2018 року. 
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 5005 грн. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він 16 квітня 2018 року близько 11:00, перебуваючи біля будинку № 63 на проспекті Перемоги в м. Чернігові, всупереч волі власника завантажив в автомобіль марки «Мерседес 709» належний ОСОБА_8 автомобіль марки «Пежо 309», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та розпочав рух, незаконно заволодівши транспортним засобом потерпілого вартістю 15 604,50 грн. 
Цього ж дня близько 18:00 ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, проник через вхідні двері до магазину «Продукти» на АДРЕСА_1 , де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_9 , яка здійснює торгівлю як фізична особа-підприємець. Тримаючи в правій руці ніж, ОСОБА_7 став вимагати від потерпілої негайно передати йому гроші та погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що остання сприйняла як реальну загрозу, після чого заволодів грошовими коштами з касового ящика в сумі 2000 грн.
18 червня 2018 року близько 19:30 ОСОБА_7 , діючи аналогічним способом, вчинив розбійний напад у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , де погрожував останній застосуванням ножа  та  заволодів грошовими коштами з касового ящика в сумі 22 грн.
19 червня 2018 року близько 16:30 ОСОБА_7 , діючи аналогічним способом, вчинив розбійний напад у торговому павільйоні №  НОМЕР_3 «Салтівський м`ясокомбінат», що неподалік будинку АДРЕСА_3 , який орендує фізична особа- ОСОБА_11 , де погрожував застосуванням ножа ОСОБА_12 та  заволодів грошовими коштами ФОП в сумі 988,55 грн, які зібрав з касового ящика, а також мобільним телефоном з аксесуарами до нього, що належить ОСОБА_12 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 2877,61 грн.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування судових рішень у частині засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК та закриття провадження. Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд не дав належної оцінки доказам у кримінальному провадженні, а свої висновки про доведеність винуватості засудженого у вчиненні розбійних нападів обґрунтував недопустимими та неналежними доказами. Зокрема, вважає недопустимими дані, що містяться в протоколі про результати проведення аудіо-відеоконтролю особи, оскільки їх отримання та фіксація не відповідають загальним правилам отримання доказів у результаті негласних слідчих (розшукових) дій, а також дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фото за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки перед слідчою дією працівники поліції вказали ОСОБА_13 на ОСОБА_7 , а  ОСОБА_14 раніше неодноразово бачив останнього на території відділку поліції та у місті. Вважає безпідставним посилання суду на неналежний доказ – дані, що містяться у протоколі пред`явлення для впізнання особи за фото за участю свідка ОСОБА_15 , оскільки остання впевнено не впізнала за фото жінку, яка здала їй телефон. Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що злочини, в яких обвинувачувався  ОСОБА_7 , могли бути вчинені іншими особами. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення, допущені судом першої інстанції.  
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник підтримала касаційну скаргу, а прокурор вважала, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Відповідно  до  вимог  ст. 433  Кримінального  процесуального   кодексу   України  (далі – КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При перевірці доводів, наведених у касаційних скаргах, колегія суддів виходить із фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами.
Висновки суду про доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 289 КК не оспорюються в касаційній скарзі.
Доводи захисника щодо необґрунтованості засудження  ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК аналогічні доводам, на які захисник ОСОБА_6 посилалась у своїй апеляційній скарзі. Вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та визнані безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження. 
Зокрема, з матеріалів кримінального провадження видно, що захисник ОСОБА_6 , не погодившись із вироком місцевого суду, мотивувала свою позицію щодо незаконності оскарженого судового рішення тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувачення  ОСОБА_7 ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, вказувала на те, що в основу обвинувачення останнього судом безпідставно покладено показання потерпілих, свідків та дані, отримані внаслідок проведення слідчих дій у ході досудового розслідування.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність таких доводів, навівши мотиви на спростування доводів захисника. З цим висновком погоджується і суд касаційної інстанції, оскільки він є обґрунтованим та належно вмотивованим.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні розбійних нападів за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, підтверджується показаннями потерпілих, свідків, даними протоколів слідчих дій, яким суд дав належну оцінку, а саме: даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 16 червня 2018 року; даними акта інвентаризації від 16 червня 2018 року; даними протоколу слідчого експерименту від 25 липня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 на місці показала про обставини нападу на неї; показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що на початку червня 2018 року він бачив молодого чоловіка високого зросту, який, добігши до сміттєвих баків, зняв шапку із зробленими в ній прорізами для очей та рота і побіг у сторону 10-ї школи, а наприкінці липня 2018 року він (свідок) впізнав його по фотографії у відділку поліції; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 липня 2018 року, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав за зачіскою та рисами обличчя чоловіка на фото № 1, який 16 червня 2018 року біг неподалік продуктового магазину та біля сміттєвих баків зняв шапку з прорізами й побіг у напрямку ЗОШ № 10 (згідно з довідкою до протоколу на фотознімку під номером № 1 зображений ОСОБА_7 ); показаннями потерпілої ОСОБА_10 про обставини, за яких молодий чоловік дуже високого зросту в саморобній масці, схожій на шапку з вирізаними очима та ротом, погрожував їй ножем та забрав гроші з грошового ящика, зазначила, що коли він був у магазині, то в приміщенні ще була бабуся з двома дітьми, які вибігли з магазину, а коли він залишив магазин, то побігла за ним і в момент, коли він зняв саморобну маску, добре роздивилась його обличчя; показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала про обставини, за яких побачила, що за прилавком біля касового апарату стояв продавець і чоловік високого зросту в балаклаві, який тримав шухлядку з касового апарату, погрожував;  даними протоколу  прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 про розбійний напад у приміщенні магазину «Продукти»; даними акта інвентаризації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18 червня 2018 року; даними протоколу слідчого експерименту від 25 липня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_10 ; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 липня 2018 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_10 на фото № 4 впізнала чоловіка, який вчинив розбійний напад (згідно з довідкою до протоколу на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_7 ); даними протоколу огляду місця події від 25 липня 2018 року; показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який пояснив, що він є приватним підприємцем і у червні 2018 року йому зателефонувала ОСОБА_12 – продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого на зупинковому комплексі на вул. Толстого в м. Чернігові, і повідомила про вчинений у магазині злочин; показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила про обставини, за яких високий чоловік у масці та рукавичках, погрожуючи ножем, забрав гроші з каси та її власний мобільний телефон «Samsung», який їй згодом повернули вже без акумулятора, крім того, зазначила, що за грабіжником побіг чоловік, котрий, як вона пізніше дізналася, працює в поліції; показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що коли вона проходила стажування в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ринку «Нива», жінка принесла їй на ремонт телефон «Samsung» без акумулятора, який вона згодом добровільно передала працівникам поліції, зазначила, що в ході впізнання за фото впізнала одну жінку, яка була схожа на ту, що принесла телефон, але не впевнена; показаннями свідка ОСОБА_18 про обставини, за яких вона побачила, як чоловік у чорному одязі, закривши обличчя, забіг у кіоск «Салтівський м`ясокомбінат», зрозумівши, що відбувається злочин, вона повідомила про це чоловіка, який проходив неподалік з дівчинкою, а коли злочинець вибіг, то цей чоловік залишив її з дитиною, а сам почав переслідування; показаннями свідка  ОСОБА_19 про те, що після того, як повз нього пробіг молодий чоловік у чорній шапці з вирізами для очей, він дізнався про напад у магазині та викликав поліцію; бачив, що за злочинцем побіг інший чоловік, а жінка і дитина чекали його повернення; показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він працює на посаді старшого оперуповноваженого ЧМВ ГУНП в Чернігівській області, дізнавшись від жінки про те, що відбувається пограбування ву кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та побачивши, що звідти вибігає чоловік у масці, попросив жінку, щоб побула з його дочкою, а сам побіг за чоловіком в напрямку Єлецького монастиря, коли останній повернувся боком та вже був без шапки, то добре роздивився його зовнішність, крім того, раніше неодноразово бачив його в міськвідділі поліції та в місті; даними протоколу прийняття  заяви від ОСОБА_12 про те, що невідомий чоловік у кіоску «Салтівські продукти» відкрито заволодів грошовими коштами  та забрав її телефон; даними протоколу огляду місця події від 19 червня 2018 року; висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3605-3608/18-24 від 02 серпня 2018 року про вартість викраденого мобільного телефону марки «Samsung» моделі GalaxyJ2 Prime 8Gb SM-G532FZKDSEK; висновком за результатами проведеного переобліку від 25 червня 2018 року про розмір виявленої нестачі;  даними протоколу огляду речей з додатком – оптичним диском DVD-R з відеофайлом, на якому міститься відеозапис події в приміщенні магазину «Салтівський м`ясокомбінат» за 19 червня 2018 року; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким свідок ОСОБА_14 на фото № 3 впізнав чоловіка, якого він переслідував (згідно з довідкою до протоколу на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_7 ); даними протоколу добровільної видачі свідком ОСОБА_15 мобільного телефону марки «Samsung» моделі GalaxyJ2 Prime 8Gb SM-G532FZKDSEK у корпусі чорного кольору, який їй передала для ремонту невідома жінка; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого свідок   ОСОБА_15 впізнала жінку, яка принесла для ремонту мобільний телефон «Samsung»; даними протоколу про результати проведення аудіо-відеоконтролю особи від 16 липня 2018 року та оптичним носієм DVD-R, № 837т за місцем тимчасового перебування ОСОБА_7 у приміщенні ІТТ № 1 ГУНП в Чернігівській області, з якого видно, що в ході виконання негласних слідчих розшукових дій з розмови ОСОБА_7 отримано інформацію про те, за яких саме обставин останній вчинив розбійні напади, а також що викрадений у магазині з ковбасами мобільний телефон його дружина віднесла для розбору на ринок «Нива». 
Необґрунтованими є доводи захисника про те, що судом в основу обвинувачення   ОСОБА_7 покладено неналежний доказ, а саме дані, що містяться у протоколі впізнання за фото від 28 серпня 2018 року, в ході якого свідок  ОСОБА_15 впізнала жінку, яка приносила їй здавати для ремонту мобільний телефон, оскільки в судовому засіданні цей свідок пояснила, що не може впевнено впізнати жінку, яка приносила телефон під час її стажування в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ринку «Нива». 
Статтею 85 КПК визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, під час впізнання за фотографіями свідок   ОСОБА_15 на фото № 2 впізнала жінку, яка за рисами обличчя схожа на ту, яка приносила здавати для ремонту мобільний телефон «Samsung». Згідно з довідкою до протоколу впізнання на фотознімку під номером № 2 зображена ОСОБА_20 (дівоче прізвище – ОСОБА_21 ). Як видно з актового запису про шлюб від 11 жовтня 2017 року, ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ) є дружиною ОСОБА_7 . Зі змісту протоколу про результати проведення стосовно ОСОБА_7 аудіо-відеоконтролю видно, що він під час бесіди розповів співрозмовнику про те, що у магазині з ковбасами заволодів мобільним телефоном продавця, який згодом його дружина віднесла для розбору на ринок «Нива». 
За таких обставин показання свідка   ОСОБА_15 у сукупності та взаємозв`язку доводять певні обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому доводи захисника про те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 обґрунтовано неналежним доказом, є неспроможними.
Необґрунтованими є доводи захисника про те, що суд безпідставно послався у вироку на дані, отримані в результаті негласних слідчих розшукових дій, які були проведені за місцем тимчасового перебування ОСОБА_7 у приміщенні ІТТ № 1 ГУНП в Чернігівській області за адресою: вул. Шевченка, 116-А у м. Чернігові, оскільки вони є  недопустимими доказами. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що негласні слідчі розшукові дії у вигляді аудіо-відеоконтролю особи від 16 липня 2018 року стосовно ОСОБА_7 проведено на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 10 липня 2018 року, протокол негласних слідчих розшукових дій складено в межах строку дії ухвали слідчого судді, містить відомості про час складання, стенограма містить номера аудіофайлів, інвентарний номер носія інформації, дату її складання та підпис виконавця, матеріали розсекречені та відкриті сторонам у порядку ст. 290 КПК. Підстав для визнання даних, які були отримані в результаті негласних слідчих розшукових дій, недопустимими доказами немає. 
Неспроможними є доводи захисника про те, що суд безпідставно послався у вироку на дані, що містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фото за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки повинен був визнати ці докази недопустимими. Як установлено судом за показаннями цих свідків, вони дійсно раніше за різних обставин бачили ОСОБА_7 до вчинення цього злочину, однак напередодні цих слідчих дій працівники поліції не вказували їм на останнього як на особу, яка вчинила розбійні напади, не повідомляли будь-яких його прикмет, а тому слідчі дії проведено відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 КПК.
Отже, суд повно і всебічно дослідив докази у кримінальному провадженні, дав їм належну оцінку та зробив правильний висновок, що обставини, встановлені за допомогою цих доказів, переконливо свідчать про участь ОСОБА_7 у вчиненні розбійних нападів у приміщеннях магазинів. 
Частина 2 ст. 17 КПК передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7  цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були досліджені у суді першої інстанції, можливо дійти висновку, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені засудженим дії, які суд правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК, а також ч. 1 ст. 289 КК. 
При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку апеляційний суд належним чином перевірив доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , та постановив рішення з наведенням докладних підстав в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 , судами допущено не було. Підставдля скасування судових рішень з мотивів, викладених у касаційній скарзі захисника, немає.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                            ОСОБА_3