Ухвала

12 березня 2021 року
м. Київ
справа № 379/1594/19
провадження № 51-1246 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 — адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 
5 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року, 
в с т а н о в и в:
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 5 лютого 2020 року клопотання прокурора Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області задоволено, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019100290000063 від 7 березня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі — КК) закрито у зв`язку з невстановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника потерпілого — адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення,                а ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 5 лютого 2020 року — без змін.
У касаційній скарзі представник потерпілого просить скасувати оскаржувані судові рішення, зокрема, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК). Зазначає про неналежне розслідування даної справи, та вважає що кваліфікацію кримінального правопорушення встановлено невірно, на його думку дії вчиненого кримінального правопорушення необхідно було кваліфікувати за ч. 2 ст. 364 КК, що виключає підставу для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції належним чином не проаналізував доводів його апеляційної скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження представнику потерпілого слід відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки — у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки — у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років — у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років — у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років — у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно з абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що прокурор звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12019100290000063 від 
7 березня 2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Як вбачається з копій судових рішень, жодна з осіб у цьому кримінальному провадженні в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальні правопорушення. 
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК, законом України про кримінальну відповідальність до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, не віднесене.
За змістом ст. 284 КПК умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.
Тому, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене 
ч. 1 ст. 364 КК, органом досудового розслідування не встановлено, при цьому, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і дане кримінальне правопорушення відноситься до злочину невеликої тяжкості, з моменту вчинення злочину минуло більше п`яти років, суд прийняв правильне рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.
Переглянувши ухвалу районного суду в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги представника потерпілого, які є аналогічними доводам касаційної скарги, та, вказавши відповідні мотиви, обґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без зміни, зазначивши в своїй ухвалі підстави прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Доводи представника потерпілого щодо невірної кваліфікації кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції розглянув клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в межах правової кваліфікації за ч. 1 ст. 364 КК, за якою проводилось досудове розслідування.
Колегія суддів касаційного суду вважає, що суд прийшов вірного та обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження.
Обґрунтування касаційної скарги представника потерпілого ОСОБА_4 — адвоката ОСОБА_5 не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження представнику потерпілого необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 — адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 5 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                       ОСОБА_3