УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/3490/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П. 
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Коломієць О.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Ковальської Я.В. 
з участю відповідача 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.
у цивільній справі №279/3490/20 за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про  зменшення розміру аліментів, -
в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Коростенського міськрайонного суду від 16.11.2018 року, стягнутий з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , з 1/4 частини всіх видів доходу платника аліментів до 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно. Також просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Коростенського міськрайонного суду від 26.11.2019 року, стягнутий щомісячно на користь відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини видів ( доходів) заробітку до 1/8 частини з усіх видів доходу щомісячно. В обґрунтування поданого позову зазначав, що на даний час суттєво змінилося його матеріальне становище, а саме: він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово непрацездатну дружину, яка знаходиться в декретній відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому вважав за можливе зменшити розмір аліментів, що буде відповідатиме інтересам відповідача ОСОБА_1 та не призведе його до скрутного матеріального становища.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада  2020 року позов задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються  з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (  АДРЕСА_1 , РНОКПП -  НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини -  сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі ј частини  всіх видів  ( доходів)  заробітку, з 1/4 частки доходу платника аліментів до 1/6 частки доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалено аліменти у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягувати з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються  з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (  АДРЕСА_1 , РНОКПП -  НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку), починаючи з 19.09.2019 року і до закінчення навчання, термін якого становить 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років,  з 1/6 частки доходу платника аліментів до 1/8 частки всіх видів доходів (заробітку), до закінчення навчання, термін якого становить 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів доходів (заробітку), на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалено стягувати до закінчення навчання, термін якого становить 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, стягнення проводити з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини.
У поданій через представника ОСОБА_7 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання і ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що стосовно першої вимоги ОСОБА_1 не проти задоволення позову, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_7 син ОСОБА_3 досяг повноліття – 18 років. Однак, стосовно другої вимоги відповідач заперечує, оскільки відповідно до норм ч.1 ст.192 СК України аліменти можуть не тільки зменшуватися на користь платника ОСОБА_2 , а й збільшуватися на користь одержувача ОСОБА_1 .. Так, судом першої інстанції взято до уваги лише зміну сімейного стану у позивача ОСОБА_2 : останній одружився, від шлюбу народилася дитина. Однак, судом зовсім не досліджено інші обставини, а саме, чи достатньо доходу у ОСОБА_8 для утримання сина ОСОБА_4 , останній навчається в іншому населеному пункті, скільки витрачається грошей на сина (навчання, проїзд до місця проживання, харчування, одяг тощо). Крім того, суд не звернув уваги на те, що доходи (заробіток) ОСОБА_2 постійно зростають, на що позивач особисто посилається на с.2 позовної заяви.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 16.11.2018 року у справі №279/4861/18 видано судовий наказ про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів ( доходів) заробітку, починаючи з 18.10.2018 року і до досягнення ним повноліття, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 14).
26.11.2019 року Коростенський міськрайонний суд ухвалив рішення, яким стягнув щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку), починаючи з 19.09.2019 року і до закінчення навчання, термін якого становить 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років( а.с.18).
В даний час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , від якого вони мають малолітню дитину – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28 січня 2020 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07 вересня 2019 (а.с.19,20).
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначив, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів його сімейний стан та матеріальний стан змінилися, що свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судом на утримання дітей.
Рішення суду в частині вимог про аліменти на неповнолітню дитину не оскаржується. Тому його законність апеляційним судом не перевіряється.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що існують достатні підстави для зменшення розміру аліментів.
Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.
Так, у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, у даному випадку позивач як на підставу зменшення розміру аліментів посилався на те, що у нього народилася дитина від іншого шлюбу.
Разом з тим, судом не враховано, що ст.192 СК передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом з тим, суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
В даному випадку позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки матеріали справи свідчать про збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Ухвалюючи 26.11.2019 року рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання Коростенський міськрайонний суд виходив з того, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення старшого сина та суперечитиме його інтересам.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, то відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_4  підлягає скасуванню з ухваленням нового – про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2020 року в частині вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються  з  ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, скасувати
Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий: Судді: